Josef Krautwald von Annau
Josef Krautwald von Annau | |
---|---|
![]() Generál pěchoty Josef Krautwald von Annau, velitel 3. armádního sboru na italské frontě (1917) | |
Velitel 3. armádního sboru | |
Ve funkci: 26. března 1915 – 29. ledna 1918 | |
Předchůdce | Emil Colerus von Geldern |
Nástupce | Hugo Martiny |
Velitel 10. armádního sboru | |
Ve funkci: 4. ledna 1915 – 26. března 1915 | |
Předchůdce | Hugo Meixner |
Nástupce | Hugo Meixner |
Vojenská služba | |
Služba | ![]() ![]() |
Hodnost | generál III. třídy v.v. (1919), generál pěchoty (1917), polní podmaršá (1913), generálmajor (1910) |
Narození | 1. října 1858 Vídeň |
Úmrtí | 13. dubna 1925 (ve věku 66 let) Bratislava |
Titul | svobodný pán (1918) |
Profese | voják |
Ocenění | Řád železné koruny 1. třídy (1915) Císařský rakouský řád Leopoldův (1916) Vojenský záslužný kříž (1916) |
Commons | Joseph Krautwald von Annau |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Josef svobodný pán Krautwald von Annau (německy Joseph Freiherr Krautwald von Annau) (1. října 1858 Vídeň – 13. dubna 1925 Bratislava) byl rakousko-uherský generál a vojevůdce první světové války. V c. k. armádě sloužil od roku 1879 a vystřídal působení u různých jednotek po celé monarchii. Na začátku první světové války se v hodnosti polního podmaršála jako velitel divize uplatnil na východní frontě v Haliči. Během bojů v Karpatech byl již samostatným velitelem armádního sboru, od roku 1915 bojoval na italské frontě. V roce 1917 dosáhl hodnosti generála pěchoty a v roce 1918 byl povýšen na barona. Po zániku monarchie žil v Bratislavě a v československé armádě obdržel hodnost generála III. třídy ve výslužbě (1919).
Životopis
[editovat | editovat zdroj]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e7/Josef_Krautwald_von_Annau.jpg/220px-Josef_Krautwald_von_Annau.jpg)
Byl synem generálmajora Josefa Krautwalda (1821–1886) povýšeného v roce 1880 do šlechtického stavu. Podle otcova služebního zařazení strávil dětství na různých místech monarchie, takže základní vzdělání získal v Hradci Králové a Sibiu, gymnázium absolvoval v Praze a v letech 1875–1879 studoval na Technické vojenské akademii ve Vídni. Do armády vstoupil v roce 1879 jako poručík u 2. ženijního pluku v Banja Luce a v roce 1882 byl povýšen na nadporučíka. V letech 1883–1885 si doplnil vzdělání na Válečné škole (K.u.k. Kriegschule) ve Vídni a následně byl jako kapitán zařazen do sboru důstojníků generálního štábu (1888). Zároveň sloužil u ženistů v Brně (1888–1892) a Linzi (1892–1896). V roce 1896 byl povýšen na majora a další čtyři roky strávil jako velitel ženijního praporu v Ptuji (1896–1900).[1]
V roce 1900 získal hodnost podplukovníka a stal se velitelem praporu u pěšího pluku č. 96 v Rijece a Karlovaci, současně působil jako pedagog na vojenské škole v Záhřebu. V letech 1904–1910 byl velitelem pěšího pluku č. 96 a v roce 1904 dosáhl hodnosti plukovníka.[2][3][4] Jako generálmajor (1910) převzal velení 53. pěší brigády v Košicích[5][6] a od roku 1912 byl velitelem 34. pěší divize v Temešváru.[7][8] K datu 1. května 1913 byl povýšen do hodnosti polního podmaršála.[9][10]
První světová válka
[editovat | editovat zdroj]Na začátku první světové války byl se svou divizí začleněn do armádního sboru generála Meixnera určeného k invazi do Srbska. K tomu ale nedošlo a ještě v létě 1914 byl Krautwald přeložen na východní frontu, kde se zúčastnil bojů o Halič.[11] V lednu 1915 byl pověřen velením 10. armádního sboru,[12] s nímž měl podíl na úspěšné ofenzívě v Karpatech proti ruským vojskům. V březnu 1915 byl jmenován velitelem 3. armádního sboru[13] a byl přeložen na italskou frontu, kde se zúčastnil dvou bitev na Soči v rámci armády maršála Boroeviće. V květnu a červnu 1916 vedl úspěšný útok proti 1. italské armádě a obsadil Asiago. K datu 1. května 1917 byl povýšen do hodnosti generála pěchoty[14][15] a po začlenění svého sboru do 11. armády generála Scheuchenstuela bojoval ve vítězné bitvě u Monte Ortigara (červen 1917). Poté organizoval další útoky proti italské armádě a koncem roku 1917 svedl první úspěšné boje na Piavě. V severní Itálii setrval do ledna 1918, kdy ze zdravotních důvodů požádal o uvolnění z funkce a byl odeslán na dovolenou.[16]
V rakousko-uherské armádě byl formálně penzionován k datu 1. ledna 1919.[17] Usadil se v Bratislavě a požádal o služební zařazení do nově vzniklé československé armády. K datu 1. listopadu 1919 mu byla přiznána hodnost československého generála III. třídy ve výslužbě s nárokem na penzi.[18] Zemřel v Bratislavě a byl pohřben na Ondřejském hřbitově.[19]
Tituly a ocenění
[editovat | editovat zdroj]Od roku 1880 byl spolu s otcem uživatelem šlechtického titulu rytíř (Ritter Krautwald von Annau). Po opuštění aktivní služby v roce 1918 byl povýšen do stavu svobodných pánů, téhož roku také získal titul c. k. tajného rady s nárokem na oslovení Excelence. Během vojenské služby získal řadu ocenění, kromě vyznamenání v Rakousku-Uhersku byl nositelem Řádu rumunské hvězdy (1909).[20]
Jubilejní pamětní medaile (1898)
Vojenský záslužný kříž III. třídy (1904)
Řád železné koruny III. třídy (1908)
Vojenský jubilejní kříž (1908)
Mobilizační kříž (1913)
Řád železné koruny II. třídy s válečnou dekorací (1914)
Vyznamenání za zásluhy o Červený kříž (1915)
Řád železné koruny I. třídy s válečnou dekorací (1915)
Vojenský záslužný kříž II. třídy s válečnou dekorací (1916)
Leopoldův řád I. třídy s válečnou dekorací (1916)
Vojenská záslužná medaile s válečnou dekorací (1917)
Vojenský záslužný kříž I. třídy s válečnou dekorací (1918)
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ 'Schematismus für das Kaiserliche und Königliche Heer für 1897; Vídeň, 1896; s. 217, 868 dostupné online
- ↑ Schematismus für das Kaiserliche und Königliche Heer für 1906; Vídeň, 1905; s. 174, 608 dostupné online
- ↑ Josef Krautwald von Annau na webu valka.cz dostupné online
- ↑ Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie: für das Jahr 1909; Vídeň, 1909; s. 311 dostupné online
- ↑ Schematismus für das Kaiserliche und Königliche Heer für 1911; Vídeň, 1910; s. 143, 179 dostupné online
- ↑ Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie: für das Jahr 1911; Vídeň, 1911; s. 310 dostupné online
- ↑ Přehled velitelů divizí rakousko-uherské armády 1914–1918 na webu austro-hungarian army
- ↑ Generale und Oberste des k.u.k. Heeres 1912; Vídeň, 1912; s. 4 dostupné online
- ↑ Schematismus für das k.u.k. Heer für 1914; Vídeň, 1914; s. 95, 132 dostupné online
- ↑ Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie: für das Jahr 1914; Vídeň, 1914; s. 328 dostupné online
- ↑ Přehled vrchního velení rakousko-uherské armády na východní frontě na webu austro-hungarian army dostupné online
- ↑ Přehled velitelů armádních sborů rakousko-uherské armády 1883–1918 na webu austro-hungarian army dostupné online
- ↑ Generale und Obersten (k.u.k. Heer) 1916; Vídeň, 1916; s. 6 dostupné online
- ↑ Josef Krautwald von Annau na webu weltkriege.at dostupné online
- ↑ Přehled generálů rakousko-uherské armády 1890–1918 na webu austro-hungarian army dostupné online
- ↑ Josef Krautwald von Annau 1914–1918 dostupné online
- ↑ Služební postup Josefa Krautwalda in: SCHMIDT-BRENTANO, Antonio: Die k. k. bzw. k. u. k. Generalität 1816–1918; Vídeň, 2007; s. 95 dostupné online
- ↑ Přehled generálů III. třídy československé armády ve výslužbě 1919–1927 na webu valka.cz dostupné online
- ↑ KURSIETIS, Andris J.: Senior Generals and Admirals of the Austro-Hungarian Army and Navy 1914–1918; Soesterberg, 2020; s. 210–211 ISBN 978-94-6338-875-7
- ↑ Přehled řádů va vyznamenání Josefa Krautwalda in: Generale und Obersten (k.u.k. Heer) 1917; Vídeň, 1917; s. 4 dostupné online
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- BALLA, Tibor: A Nagy Háború osztrák-magyar tábornokai; Národní kulturní fond, Budapešť, 2010; s. 199–200 (heslo Josef Krautwald) ISBN 978-963-446-585-0 dostupné online (maďarsky)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Josef Krautwald von Annau na Wikimedia Commons
- Josef Krautwald von Annau in: Österreichisches Biographisches Lexikon
- Rakousko-uherští generálové
- Českoslovenští generálové
- Rakousko-uherské osobnosti první světové války
- Rakouští šlechtici
- Tajní radové
- Nositelé Řádu Leopoldova
- Nositelé Řádu železné koruny
- Nositelé Vojenského záslužného kříže (Rakousko)
- Nositelé Vojenské záslužné medaile (Rakousko)
- Nositelé Vojenského jubilejního kříže
- Nositelé Řádu rumunské hvězdy
- Narození 1. října
- Narození v roce 1858
- Narození ve Vídni
- Úmrtí 13. dubna
- Úmrtí v roce 1925
- Úmrtí v Bratislavě
- Pohřbení na Ondřejském hřbitově