Maria Nurowska
Vzhled
Maria Nurowska | |
---|---|
Maria Nurowska (28. října 2012) | |
Narození | 3. března 1944 Okółek |
Úmrtí | 3. února 2022 (ve věku 77 let) |
Místo pohřbení | Wilanów Cemetery |
Povolání | spisovatelka |
Stát | ![]() |
Alma mater | Varšavská univerzita |
Žánr | Próza, Román |
Témata | Ryszard Kukliński |
Významná díla | Setkání v Paříži, Dopisy lásky |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/33/Maria_Nurowska.jpg/260px-Maria_Nurowska.jpg)
Maria Nurowska (3. března 1944, Okółek, Východní Prusko – 3. února 2022)[1] byla polská spisovatelka.
Životopis
[editovat | editovat zdroj]Je dcerou legionáře a vojáka Zemské armády (polsky AK).[2] Maria Nurowska vystudovala polonistiku a slavistiku na Varšavské univerzitě. Svoje první literární dílo uveřejnila teprve v roce 1974, a to v časopise Literatura.[3] Je také autorkou románu (polsky Mój przyjaciel zdrajca)[4] o polském plukovníkovi a agentovi Ryszardu Kuklińském,[5] Poláky velice kontroverzně přijímané postavě polských politických dějin, k jehož knižnímu vydání došlo až po jeho smrti.[6]
Publikační činnost (výběr)
[editovat | editovat zdroj]Přehled děl v originále (výběr)
[editovat | editovat zdroj]- Panny i wdowy (zfilmováno 1991[7]
- Mój przyjaciel zdrajca. Warszawa: WAB, 2014. 260 S.
České překlady z polštiny
[editovat | editovat zdroj]- Setkání v Paříži (orig. Rosyjski kochanek). 1. vyd. Praha: Motto, 2009. 272 S. Překlad: Iva Daňková[8]
- Dopisy lásky (orig. Listy miłości). 1. vyd. Praha: Motto, 2005. 253 S. Překlad: Alexandra Sedunková
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Maria Nurowska na německé Wikipedii.
- ↑ PIEKARSKI, Piotr. Nie żyje pisarka Maria Nurowska. www.granice.pl [online]. 2022-02-04 [cit. 2022-02-05]. Dostupné online. (polsky)
- ↑ JANISZEWSKA, Katarzyna. Maria Nurowska: przyjaźń, miłość i ucieczka w Tatry. Gazetakrakowska.pl. Dostupné online [cit. 2017-07-29]. (polsky)
- ↑ Maria Nurowska | Twórca | Culture.pl. Culture.pl. Dostupné online [cit. 2017-07-29]. (polsky)
- ↑ SOBOLEWSKA, Justyna. Recenzja książki: Maria Nurowska, "Mój przyjaciel zdrajca". Polityka.pl. 2014-02-11. Dostupné online [cit. 2017-07-29]. (polsky)
- ↑ Maria Nurowska: Kukliński potrzebował takiej spowiedzi. Onet Kultura. 2014-02-18. Dostupné online [cit. 2017-07-29]. (polsky)
- ↑ LANGOVÁ, Dagmar; KRATOCHVÍL, Karel. Zrádce nebo hrdina? Názor Poláků na Ryszarda Kuklińského není.... vltava.rozhlas.cz. 2014-02-21. Dostupné online [cit. 2017-07-29].
- ↑ Panny i wdowy [online]. Internet Movie Database [cit. 2022-02-10]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Spisovatelka Maria Nurowská vydala novou knihu Setkání v Paříži. Novinky.cz. Dostupné online [cit. 2017-07-29].
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Maria Nurowska na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Maria Nurowska
- Maria Nurowska v Databázi knih