Pachycephalosauria
![]() Stratigrafický výskyt: Střední jura? – svrchní křída | |
---|---|
![]() Kresba pachycefalosaura | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | živočichové (Animalia) |
Kmen | strunatci (Chordata) |
Třída | plazi (Sauropsida) |
Nadřád | dinosauři (Dinosauria) |
Řád | ptakopánví (Ornithischia) |
Podřád | Marginocephalia |
Infrařád | Pachycephalosauria Maryańska & Osmólska, 1974 |
Sesterská skupina | |
Ceratopsia | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Pachycefalosauři („Tlustolebí ještěři“) byli poměrně malí ptakopánví dinosauři, jejichž hlavním znakem byla kupolovitě ztluštělá lebka. Žili od střední jury až do konce křídy. Byli rozšířeni v Severní Americe, Asii a zřejmě i v Evropě. Šlo o býložravce, v některých případech snad i všežravce.
Popis
[editovat | editovat zdroj]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ed/202004_Pachycephalosaurus_wyomingensis.png/258px-202004_Pachycephalosaurus_wyomingensis.png)
Pachycefalosauři byli poměrně malí dinosauři, největší zástupce Pachycephalosaurus byl dlouhý jen asi 4,6 metru a vážil kolem 450 kilogramů. Do této skupiny byl dříve řazen i dinosaurus s nejdelším rodovým jménem mezi dinosaury – Micropachycephalosaurus. V současné době známe kolem dvou desítek rodů patřících do této skupiny.
Typickým chováním zástupců této skupiny byly patrně vnitrodruhové souboje v podobě srážení hlavami (lebečními dómy). Ačkoliv existují i jiné hypotézy, toto chování nachází pevnou podporu v některých novějších výzkumech fosilních lebek pachycefalosauridů.[1]
Tito dinosauři se utkávali v soubojích, při kterých se pravděpodobně sráželi svými kupolovitými lebkami, a to až rychlostí kolem 6,7 m/s (24,1 km/h).[2]
Klasifikace a rozmanitost
[editovat | editovat zdroj]Tuto skupinu jako první pojmenovaly polské paleontoložky Teresa Maryańska a Halszka Osmólska v roce 1974.
Pachycefalosauři patří mezi nejméně početné skupiny dinosaurů. Celkem je k červenci roku 2020 známo asi 22 druhů těchto ptakopánvých dinosaurů. To z nich činí pomyslně až sedmou nejpočetnější skupinu druhohorních dinosaurů, po teropodech (486), sauropodomorfech (373), ornitopodech (216), rohatých dinosaurech (ceratopsech, 114), ankylosaurech (95) a stegosaurech (28).[3]
Taxony
[editovat | editovat zdroj]- Čeleď Pachycephalosauridae
- Alaskacephale
- Amtocephale
- Colepiocephale
- Goyocephale
- Gravitholus
- Hanssuesia
- Homalocephale – možná nedospělec rodu Prenocephale
- Prenocephale
- Sinocephale
- Sphaerotholus
- Stegoceras (Ornatotholus)
- Texacephale
- Tylocephale
- Wannanosaurus
- Tribus Pachycephalosaurini
- Dracorex – možná nedospělec rodu Pachycephalosaurus
- Pachycephalosaurus
- Stygimoloch – možná nedospělec rodu Pachycephalosaurus
- Nomina dubia (nejistá jména)
- Ferganocephale
- Heishansaurus (zřejmě ankylosaur)
- “Stegoceras” bexelli (dnes Sinocephale)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6a/Dracorex_BW.jpg/258px-Dracorex_BW.jpg)
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Aaron D. Dyer, Aaron R. H. LeBlanc, Michael R. Doschak & Philip J. Currie (2021). Taking a crack at the dome: histopathology of a pachycephalosaurid (Dinosauria: Ornithischia) frontoparietal dome. Biosis: Biological Systems. 2 (2): 248-270. doi: https://doi.org/10.37819/biosis.002.02.0101
- ↑ SOCHA, Vladimír (2021). Dinosauři – rekordy a zajímavosti. Nakladatelství Kazda, Brno. ISBN 978-80-7670-033-8 (str. 108)
- ↑ SOCHA, Vladimír. Dinosauří statistika roku 2020. OSEL.cz [online]. 8. července 2020. Dostupné online.
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- Maryańska, T. & Osmólska, H. (1974). Pachycephalosauria, a new suborder of ornithischian dinosaurs. Palaeontologica Polonica. 30: 45–102.
- Sereno, P. C. (1986). Phylogeny of the bird-hipped dinosaurs (Order Ornithischia). National Geographic Research. 2: 234–256.
- Sullivan, R. M. (2006). A taxonomic review of the Pachycephalosauridae (Dinosauria: Ornithischia). New Mexico Museum of Natural History and Science Bulletin. 35: 347–365.
- Michael Naylor Hudgins, Philip J. Currie & Corwin Sullivan (2021). Dental assessment of Stegoceras validum (Ornithischia: Pachycephalosauridae) and Thescelosaurus neglectus (Ornithischia: Thescelosauridae): paleoecological inferences. Cretaceous Research: 105058. doi: https://doi.org/10.1016/j.cretres.2021.105058
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]- Článek o pachycefalosaurech na webu DinosaurusBlog (česky)
Obrázky, zvuky či videa k tématu Pachycephalosauria na Wikimedia Commons
Taxon Pachycephalosauria ve Wikidruzích