Rudolf Khevenhüller-Metsch
Rudolf hrabě Khevenhüller-Metsch | |
---|---|
Rakousko-uherský velvyslanec ve Francii | |
Ve funkci: 1903 – 1910 | |
Panovník | František Josef I. |
Předchůdce | Anton Wolkenstein-Trostburg |
Nástupce | Nikolaus Szécsen |
Rakousko-uherský vyslanec v Belgii | |
Ve funkci: 1888 – 1902 | |
Panovník | František Josef I. |
Předchůdce | Bohuslav Chotek z Chotkova |
Nástupce | Siegfried Clary-Aldringen |
Rakousko-uherský vyslanec v Srbsku | |
Ve funkci: 1881 – 1886 | |
Panovník | František Josef I. |
Předchůdce | Gabriel Herbert von Rathkeal |
Nástupce | Ladislaus Hengelmüller |
Narození | 18. června 1844 Vídeň ![]() |
Úmrtí | 20. října 1910 (ve věku 66 let) Vídeň ![]() |
Titul | ![]() |
Choť | (1868) Alexandra z Windisch-Grätze (1850–1933) |
Rodiče | Richard Khevenhüller-Metsch |
Děti | Klára Marie Antonie, provdaná Rohanová (1869–1955) |
Příbuzní | Jan Karel z Khevenhüller-Metsche, Leontina z Khevenhüller-Metsch a Zikmund Maria z Khevenhüller-Metsche (sourozenci) |
Profese | diplomat a politik |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Rudolf hrabě Khevenhüller-Metsch (německyRudolf Ladislaus Johann Joseph Maria Graf von Khevenhüller-Metsch; 18. června 1844 Vídeň – 20. října 1910 Vídeň) byl rakousko-uherský diplomat. Po krátké službě v armádě se stal diplomatem a zastával různé funkce v řadě evropských zemí, nakonec byl rakousko-uherským velvyslancem ve Francii (1903–1910). V závěru své kariéry se stal členem rakouské panské sněmovny a rytířem Řádu zlatého rouna.
Životopis
[editovat | editovat zdroj]Pocházel z významného šlechtického rodu Khevenhüller-Metsch s majetkem v Čechách, narodil se jako nejmladší syn knížete Richarda Khevenhüller-Metsche (1813–1877), matka Antonie (1818–1870) patřila ke slezské šlechtické rodině Lichnovských z Voštic. Původně sloužil v armádě a již v roce 1866 byl poručíkem, o rok později vstoupil do diplomatických služeb a své působení zahájil na nižších postech ve Florencii, Paříži a Bruselu. V letech 1875–1877 byl spolu se svým starším bratrem poslancem českého zemského sněmu, v armádě byl již mimo aktivní službu povýšen na rytmistra a jako diplomat byl v letech 1878–1879 legačním radou v Petrohradě. Do vyšších funkcí postoupil jako generální konzul v Bulharsku (1879–1881). V roce 1881 krátce působil ve Vídni na ministerstvu zahraničí a poté byl vyslancem v Srbsku (1881–1886) a v Belgii (1888–1902). V roce 1902 byl odeslán do penze, ale nakonec ještě v letech 1903–1910 vykonával funkci rakousko-uherského velvyslance ve Francii. Byl též c.k. tajným radou a komořím, v roce 1902 byl jmenován doživotním členem panské sněmovny. V roce 1908 obdržel Řád zlatého rouna.
Jeho starší bratr kníže Jan Khevenhüller-Metsch (1839–1905) byl poslancem českého zemského sněmu a říšské rady, kromě statků v Rakousku vlastnil v Čechách velkostatek Komorní Hrádek. Jejich švagry byli kníže Maxmilián Egon I. z Fürstenbergu (1822–1873), majitel velkostatku Křivoklát a hrabě Rudolf Chotek (1822–1903), majitel velkostatku Dolná Krupá v Horních Uhrách a člen uherské panské sněmovny.
Z manželství s princeznou Alexandrou z Windisch-Grätze (1850–1933) se narodila jediná dcera Klára Marie Antonie (1850–1933), která se provdala za prince Ernesta Rohana (1863–1947).[1]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Ernest Mériadec Camille Marie Philippe De Rohan.... www.findagrave.com [online]. [cit. 2023-09-03]. Dostupné online. (anglicky)
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- KRÁLOVÁ, Hana: Ve službě monarchii. Rakouská a rakousko-uherská zahraniční služba v 19. století; Praha, 2012; 131 s. ISBN 978-80-86781-18-1