Viktor Pokorny
Viktor rytíř Pokorný | |
---|---|
![]() Erb rodu Pokorných | |
Vojenská služba | |
Služba | ![]() |
Hodnost | polní podmaršál (1895), generálmajor (1893) |
Narození | 1. února 1843 Opava |
Úmrtí | 28. října 1908 (ve věku 65 let) Vídeň |
Místo pohřbení | Hietzingský hřbitov |
Příbuzní | Heřman Pokorny (sourozenec) |
Profese | důstojník |
Ocenění | Řád železné koruny 3. třídy (1866) |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Viktor rytíř Pokorny (německy Victor Ritter von Pokorny) (1. února 1843 Opava – 28. října 1908 Vídeň) byl rakousko-uherský generál. V c. k. armádě sloužil od roku 1862 a vyznamenal se v prusko-rakouské válce (1866). Jako štábní důstojník poté vystřídal službu u různých posádek v monarchii, mimo jiné působil v Brně. Řadu let strávil v Prešpurku, kde byl nakonec velitelem divize pěchoty. V roce 1895 dosáhl hodnosti polního podmaršála.
Životopis
[editovat | editovat zdroj]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/30/Viktor_Pokorny.jpg/220px-Viktor_Pokorny.jpg)
Byl třetím a nejmladším synem státního úředníka a krajského prezidenta v Žatci Heřmana Pokorného (1798–1873) povýšeného v roce 1859 do šlechtického stavu.[1] Narodil se v Opavě, kde tehdy jeho otec působil jako krajský komisař, podle otcova služebního zařazení pak dětství strávil v Hranicích, Těšíně, Vídni a Olomouci. Studoval na Tereziánské vojenské akademii ve Vídeňském Novém Městě a do armády vstoupil v roce 1862 jako podporučík k 5. husarskému pluku.[2] Vyznamenal se v prusko-rakouské válce (1866) a v roce 1867 byl již nadporučíkem u 5. husarského pluku. Později si doplnil vzdělání na Válečné škole (K.u.k. Kriegschule) ve Vídni a byl přidělen ke sboru důstojníků generálního štábu, zároveň nadále sloužil u 5. husarského pluku, kde byl v roce 1872 povýšen na rytmistra.[3] Jako major (1879) se stal šéfem štábu pěší divize v Komárně.[4]
Jako štábní důstojník dále postupoval v hodnostech (podplukovník 1883, plukovník 1886) a byl mimo jiné šéfem štábu 10. armádního sboru v Brně.[5][6] V roce 1893 byl povýšen do hodnosti generálmajora a převzal velení 27. pěší brigády v Prešpurku.[7]Nakonec dosáhl hodnosti polního podmaršála (1895) a v letech 1895–1897 byl velitelem 14. pěší divize v Prešpurku.[8] V Prešpurku působil několik let pod velením arcivévody Bedřicha a díky tomu získal několik vyznamenání od zahraničních návštěv. K datu 1. července 1897 byl ze zdravotních důvodů penzionován.[9] Poté žil v soukromí ve Vídni. Ve věku 65 let spáchal sebevraždu, pohřben je na hřbitově v Hietzingu.
Tituly a ocenění
[editovat | editovat zdroj]Od roku 1859 užíval spolu s otcem a staršími bratry prostý šlechtický stav. Za zásluhy ve válce v roce 1866 získal Řád železné koruny III. třídy s válečnou dekorací[10] a díky tomu byl v roce 1872 obdržel šlechtický titul rytíře. Dále byl rytířem Leopoldova řádu a držitelem Vojenského záslužného kříže s válečnou dekorací. Několik vyznamenání získal také v zahraničí, byl nositelem francouzské Čestné legie, saského Albrechtova řádu II. třídy a saského Domácího řádu.[11]
Rodina
[editovat | editovat zdroj]V roce 1870 se v Brně oženil s Eugenií Schlemleinovou (1849–1926), dcerou moravského zemského advokáta Eugena Schlemleina. Z manželství se narodily tři děti, dvě dcery a syn Viktor (1871–1872), který zemřel v dětství.
V armádě sloužili také Viktorovi starší bratři, nejstarší Heřman (1839–1925) dosáhl hodnosti generála jezdectva a v závěru kariéry byl velitelem 6. armádního sboru v Košicích, další bratr August (1841–1890) byl podplukovníkem.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Rodina Heřmana Pokorného in: KLEČACKÝ, Martin a kolektiv: Slovník představitelů politické správy v Čechách 1849–1918; Masarykův ústav a Archiv Akademie věd České republiky, Praha, 2020; s. 527–528 ISBN 978-80-88304-18-0
- ↑ Militär Schematismus des österreichischen Kaiserthumes 1863; Vídeň, 1863; s. 1010 dostupné online
- ↑ Kais. königl. Militär Schematismus für 1875; Vídeň, 1874; s. 396 dostupné online
- ↑ Kais. königl. Militär Schematismus für 1881; Vídeň, 1880; s. 155 dostupné online
- ↑ Kais. königl. Militär Schematismus für 1887; Vídeň, 1886; s. 156 dostupné online
- ↑ Kais. königl. Militär Schematismus für 1889; Vídeň, 1888; s. 103, 132 dostupné online
- ↑ Schematismus für das kaiserliche und köngliche Heer für 1894; Vídeň, 1893; s. 103 dostupné online
- ↑ Schematismus für das kaiserliche und königliche Heer für 1895; Vídeň, 1895; s. 93 dostupné online
- ↑ Služební postup Viktora Pokorného in: SCHMIDT-BRENTANO, Antonio: Die k. k. bzw. k. u. k. Generalität 1816–1918; Vídeň, 2007; s. 141 dostupné online
- ↑ Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie: für das Jahr 1876; Vídeň, 1876; s. 83 dostupné online
- ↑ Přehled řádů a vyznamenání Viktora Pokorného in: Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie: für das Jahr 1894; Vídeň, 1894; s. 234 dostupné online
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- VAVŘÍNEK, Karel: Almanach českých šlechtických a rytířských rodů 2016; Praha, 2012; s. 312–315 (heslo Pokorný) ISBN 978-80-904241-7-3
- Rakousko-uherští generálové
- Rakouští šlechtici
- Absolventi Tereziánské vojenské akademie
- Nositelé Řádu čestné legie
- Nositelé Řádu Leopoldova
- Nositelé Řádu železné koruny
- Nositelé Vojenského záslužného kříže (Rakousko)
- Nositelé Vojenské záslužné medaile (Rakousko)
- Nositelé Řádu Albrechtova
- Nositelé Vévodského sasko-ernestinského domácího řádu
- Narození 1. února
- Narození v roce 1843
- Narození v Opavě
- Úmrtí 28. října
- Úmrtí v roce 1908
- Úmrtí ve Vídni
- Sebevrazi
- Pohřbení na hřbitově v Hietzingu