Harilik puuvõõrik
Ilme
Harilik puuvõõrik | |
---|---|
![]() Harilik puuvõõrik. Illustratsioon Otto Wilhelm Thomé (1885). | |
Taksonoomia | |
Riik |
Taimed Plantae |
Hõimkond |
Õistaimed Magnoliophyta |
Klass |
Kaheidulehelised Magnoliopsida |
Selts |
Linalehikulaadsed Santalales |
Sugukond |
Linalehikulised Santalaceae |
Perekond |
Puuvõõrik Viscum |
Liik |
Harilik puuvõõrik |
Binaarne nimetus | |
Viscum album L., 1753 |
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c5/Mistletoe_in_White_Poplar_1.jpg/220px-Mistletoe_in_White_Poplar_1.jpg)
Harilik puuvõõrik (Viscum album L.) on linalehikuliste sugukonda kuuluv igihaljas taim. See on poolparasiitne taim, mis elutseb mitmete puude ja põõsaste tüvedel ning okstel.[1]
Levik
[muuda | muuda lähteteksti]Ta on levinud Aasias ja mõnel pool Euroopas. Viimasel ajal[millal?] on teda leitud ka Eestist.[2]
Morfoloogia
[muuda | muuda lähteteksti]Lehed on süstjad, nahkjad, ühelt küljelt pruunikad, teiselt rohelised.
Kasvukoht
[muuda | muuda lähteteksti]Harilik puuvõõrik kasvab enamasti lehtpuudel, näiteks vahtral, pärnal, pajul, kasel, paplil ja tammel. Tema varieteet Viscum album austriacum kinnitub okaspuudele, näiteks männile.[1]
Kasutamine
[muuda | muuda lähteteksti]Puuvõõriku ürti (Visci herba) ning harvem puuvõõriku vilju ja oksi (Visci albi fructus et stipes) kasutatakse droogina.[1] Droogi kogutakse sügisel või ka suvel ja talvel.[1]
Viited
[muuda | muuda lähteteksti]- ↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 Ain Raal. Maailma ravimtaimede entsüklopeedia, Eesti Entsüklopeediakirjastus2010, lk 959.
- ↑ Ain Raal. "Seitse tervendavat puud". Tartu Ülikooli Kirjastus. 2012. Lk 130
Välislingid
[muuda | muuda lähteteksti]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/12px-Commons-logo.svg.png)
- Harilik puuvõõrik andmebaasis eElurikkus