Jevgeni Krõlatov
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a6/Eugene_Krylatov.jpg/220px-Eugene_Krylatov.jpg)
Jevgeni Krõlatov (vene keeles Евгений Павлович Крылатов, 23. veebruar 1934 Lõsva – 8. mai 2019 Moskva[1]) oli Vene helilooja ja pianist, enam kui 160 mängufilmi ja multifilmi muusika autor.
Krõlatov on õppinud Permi muusikakoolis ja Moskva Konservatooriumis (1953–1959), viimases õppis ta korraga nii heliloomingut kui klaverit. Ta õppis samal kursusel koos helilooja Alfred Šnitkega.
1965. aastal lavastati Krõlatovi muusikaga etendusi nii Moskva Suures Teatris kui ka mitmes draamateatris ja tema teosed hakkasid kõlama raadiotes.
Ta kirjutas muusikat mitmes žanris nagu sümfooniline, kammer- ja estraadimuusika, kuid eriti tuntuks sai tema loodud filmimuusika. Alates 1970. aastatest oli ta 25 aasta jooksul üks Nõukogude Liidu nõutumaid ja populaarsemaid filmimuusika heliloojaid.
Tolleaegsetest filmidest, kus on kasutatud Krõlatovi muusikat, on kõige tuntumad «Elektrooniku seiklused (Приключения Электроника)» (1979), «Külaline tulevikust (Гостья из будущего)» (1985) ja multifilmitriloogia «Kolmekesi Prostokvašinost (Трое из Простоквашино)» (1977–1984).
Ta on kirjutanud laule selliste tuntud poeetide sõnadele nagu Bella Ahmadulina, Jevgeni Jevtušenko, Robert Roždestvenski, Leonid Derbenjov, Igor Šaferan, Ilja Reznik ja Juri Entin.
Tema lauludest on välja antud kümmekond CD plaati (1994–2010).
Tuntumad laulud
[muuda | muuda lähteteksti]- «Песенки о шпаге»
- «Лесной олень»
- «Крылатые качели»
- «Три белых коня»
- «Прекрасное далёко»
- «Господи, помилуй!»
- «Спаси и сохрани»
Tunnustus
[muuda | muuda lähteteksti]- NSV Liidu riiklik preemia (1982)
- Leninliku Komsomoli preemia (1987)
- Vene NFSV teeneline kunstitegelane (1989)
- Venemaa rahvakunstnik (1994)
- Moskva linna kirjanduse ja kunsti preemia (2003)
- Permi oblasti aukodanik (2004)
- Austuse orden (2010)
- Rahvaste Sõpruse orden (2016)