Iain Dale
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a0/Iain_Dale%2C_March_2009.jpg/250px-Iain_Dale%2C_March_2009.jpg)
Iain Campbell Dale (s. 15. heinäkuuta 1962) on englantilainen konservatiivinen blogin pitäjä, kirjailija sekä televisiojuontaja lyhytikäisellä brittiläisellä internet-tv-asemalla 18 Doughty Street, jota hän oli perustamassa yhdessä Stephan Shakespearen kanssa. Hän oli ensimmäinen avoimesti homoseksuaalinen konservatiivi, joka nousi parlamenttiehdokkaaksi.[1]
Koulutus ja ura
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Dale kävi koulua Ashdonin alkeiskoulussa, Saffron Waldenin lukiossa ja suoritti tutkinnon saksan kielessä, lingvistiikassa ja englannin kielen opettamisessa vieraana kielenä East Anglian yliopistossa 1985. Ennen yliopisto-opintoja hän vietti välivuoden hoitoapulaisena Länsi-Saksassa Werner Wicker Klinikillä. Myöhemmin hän opetti vuoden englantia Besigheimin lukiossa.
Hän toimi konservatiivisen parlamenttiedustajan Patrick Thompson tutkimusapulaisena 1985–1987, yhteiskuntasuhteiden johtajana British Ports Federationissa 1987–1989, taloustoimittajana Lloyd's List 1989–1990 ja sen jälkeen varatoimitusjohtajana The Waterfront Partnershipissa ja toimitusjohtajana The Waterfront Conference Companyssa 1990–1996.
Vuonna 1997 hän avasi Politico's Bookstore -nimisen kirjakaupan ja kahvilan, jossa hän myi politiikkaa käsitteleviä kirjoja, muistoesineitä ja lahjaesineitä. Liikkeen oheen syntyi kustannusyhtiö ja verkkosuunnitteluyritys, jotka toimivat Politicon nimellä. Hän perusti Politico's Publishing -kustannusyhtiön 1998 ja myi sen 2003 Methuen Publishingille. Vuonna 2004 Dale ilmoitti kirjakaupan sulkemisesta ja siirsi liiketoimintansa Kentiin postimyyntiyritykseksi. Samana vuonna Westminsterissa avattiin uudestaan kirjakauppa nimellä Westminster Bookshop, jonka omisti Methuen Publishing. 2006 Dale myi Politico's Bookstoren liiketoiminnan Harriman Houselle.
Media
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Dalen blogi Iain Dale's Diary[2] on Britannian luetuimpia poliittisia blogeja. The Guardian palkitsi sen vuoden 2005 blogina.[3] Hänellä on toinenkin blogi, West Ham Till I Die[4], jossa hän kirjoittaa kannattamastaan jalkapalloseurasta West Ham United.
Dale on kirjoittanut maaliskuusta 2007 joka toinen viikko ilmestyvää poliittista kolumnia The Daily Telegraph -lehdelle, samoin The Guardianlle, The Independentlle ja New Statesmanlle.
Dale on kirjoittanut tai toimittanut kolmattakymmentä kirjaa. Hän toimi myös juontajana 18 Doughty Streetillä ja oli isäntänä ohjelmassa Vox Politix ja muutamissa muissa kanavan ohjelmissa sekä toimi kanavajohtajana. Sitä ennen hän juonsi Oneword Radiossa ohjelmaa Planet Politics ja esiintyi ajoittain ohjelmassa Sunday Service kanavalla BBC Radio Five Live.
Poliittinen ura
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Toukokuussa 2005 Dale oli konservatiivipuolueen ehdokkaana parlamenttiin mutta hävisi liberaalidemokraattien ehdokkaalle Norman Lambille. Vuonna 2010 hän ei enää ollut ehdolla[5].
Teokset
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Julkaistuja, koottuja ja toimitettuja teoksia:
- Little Book of Boris, Harriman House, 2007
- Guide to Political Blogging in the UK, Harriman House, 2007
- 500 of the Most Witty, Acerbic & Erudite Things Ever Said About Politics, Harriman House, 2007
- Big Red Book of New Labour Sleaze, Harriman House, 2007
- Little Red Book of New Labour Sleaze, Politico's Media, 2006
- Margaret Thatcher: A Tribute in Words & Pictures, Weidenfeld & Nicolson, 2005
- Politico's Book of the Dead, Politico's Publishing, 2003
- Directory of Political Lobbying, Politico's Publishing, 2003
- Times Guides to the House of Commons 1929–35, Politico's Publishing, 2003
- Times Guides to the House of Commons 1906–10, Politico's Publishing, 2003
- Prime Minister Portillo & Other Things That Never Happened, Politico's Publishing, 2003
- Memories of the Falklands, Politico's Publishing, 2002
- Directory of Think Tank Publications, Politico's Publishing, 2001
- Directory of Political Websites, Politico's Publishing, 2001
- Directory of Political Lobbying, Politico's Publishing, 2001
- Tony Blair New New Labour Joke Book (2nd ed), Robson Books, 2000
- Memories of Maggie, Politico's Publishing, 2000
- Conservative Party General Election Manifestos 1900–1997, Routledge, 1999
- Liberal Party General Election Manifestos 1900–97, Routledge, 1999
- Labour Party General Election Manifestos 1900–97, Routledge 1999
- Wit & Wisdom of Tony Banks, Robson Books, 1999
- Dictionary of Conservative Quotations, Politico's Publishing, 1999
- Tony Blair New Labour Joke Book, Robson Books, 1998
- Bill Clinton Joke Book, Robson Books, 1998
- The Blair Necessities, Robson Books, 1998
- As I Said to Denis: The Margaret Thatcher Book of Quotations, Robson Books, 1997
- Unofficial Book of Political Lists, Robson Books, 1997
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Dale, Iain: Politics – Iain Dale has no problem being an openly gay Tory New Statesman. 23.5.2005. Viitattu 15.8.2010. (englanniksi)
- ↑ Iain Dale's Diary iaindale.blogspot.com. Viitattu 15.8.2010. (englanniksi)
- ↑ Iain Dale Guardian.co.uk. Viitattu 15.8.2010. (englanniksi)
- ↑ West Ham Till I Die westham.wordpress.com. Viitattu 15.8.2010. (englanniksi)
- ↑ Dale, Iain: A Candidate No Longer Iain Dale's Diary. 17.6.2010. Viitattu 15.8.2010. (englanniksi)
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Iain Dale's Diary
- West Ham Till I Die blog
- 18 Doughty Street TV (Arkistoitu – Internet Archive)
|