Pfaueninsel
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4c/Peacock_Island_Sep12_img_07.jpg/250px-Peacock_Island_Sep12_img_07.jpg)
Pfaueninsel (kirjaimellisesti ”riikinkukkosaari”) on pieni saari Haveljoessa Berliinin lounaisnurkassa Wannseen kaupunginosan alueella. Se sijaitsee aivan Potsdamin rajan vieressä. Saarella on entinen Hohenzollernien huvilinna Schloss Pfaueninsel. Saarelle ei johda siltaa vaan sen ja mantereen välillä liikennöi lautta.
Pfaueninselin pinta-ala on 67 hehtaaria.[1] Preussin kuningas Fredrik Vilhelm II rakennutti saarelle linnan, koska oli nuorena käyttänyt sitä salaisena tapaamispaikkana rakastajattarensa, kreivitär Wilhelmine von Lichtenaun kanssa.[2] Johann Gottlieb Brendelin suunnittelema linna valmistui vuosina 1794–1797 ja sitä täydennettiin 1806–1807.[3] Valkoisen rakennuksen tunnusmerkkeinä on kaksi pittoreskia tornia, joita yhdistää pieni kävelysilta.[1] Rakennuksesta on suora näköyhteys Potsdamin Marmoripalatsiin. Sisustus on harvinainen säilynyt esimerkki varhaisklassismin aikakauden suunnittelusta. Joukossa on paljon jäljennöksiä antiikin taiteesta, ja jopa ”tahitilainen kabinetti”, jossa on bambusta tehty maja. Monet linnassa käyneet kuvailivat sitä erikoiseksi keitaaksi vieraassa ympäristössä.[2]
Fredrik Vilhelm III rakennutti Pfaueninselille vuosina 1824–1832 useita lisärakennuksia, jotka suunnitteli Karl Friedrich Schinkel. Näiden rakennusten joukossa on muun muassa uusgoottilainen kavaljeeritalo (Kavalierhaus), johon liitettiin erään purku-uhan alla olleen danzigilaisen patriisitalon julkisivu. Saarelle syntyi muitakin erikoisia rakennuksia.[2] Palmutalo tuhoutui vuonna 1881 tulipalossa.[1] Puutarhan suunnitteli Peter Joseph Lenné vuosina 1816–1834. Koko Pfaueninsel julistettiin luonnonsuojelualueeksi vuonna 1924. Nykyisin saari on suosittu turistikohde.[4]
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ a b c Pfaueninsel (saksaksi) Stiftung Preussische Schlössen und Gärten Berlin-Brandenburg. Viitattu 5.8.2014.
- ↑ a b c Edelgard Abenstein & Jeannine Fiedler: Taide & Arkkitehtuuri: Berliini (suom. Pirkko Roinila), s. 393. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2009. Alkuteos Kunst & Architektur Berlin.
- ↑ Pfauensinsel (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi) Denkmale in Berlin: Denkmaldatenbank. Viitattu 5.8.2014.
- ↑ NSG und NATURA 2000-Gebiet Pfaueninsel (saksaksi) Berlin.de (Internet Archive). Viitattu 5.8.2014.
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pfaueninsel Wikimedia Commonsissa