Thomas Hicks
Mitalit | |||
---|---|---|---|
![]() Hicks kannattajineen vuoden 1904 olympialaisissa. | |||
Maa: ![]() | |||
Miesten yleisurheilu | |||
![]() | |||
![]() |
St. Louis 1904 | maraton |
Thomas John Hicks (11. tammikuuta 1876 – 28. tammikuuta 1952)[1] oli yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija.
Englannissa syntynyt Hicks tuli vuonna 1904 toiseksi Bostonin maratonilla ja voitti vuoden 1904 kesäolympialaisten maratonin St. Louisissa ajalla 3.28.53[2]. Hän tuli kilpailussa maaliin vasta toisena Fred Lorzin jälkeen, mutta hänet julistettiin voittajaksi, kun kävi ilmi, että Lorz oli keskeyttänyt juoksun nestehukan aiheuttaman krampin takia 14 kilometrin kohdalla, matkustanut autolla ja liittynyt takaisin kilpailuun vähän ennen loppua. Lorz väitti myöhemmin tapauksen olleen vain vitsi.
Kilpailun olosuhteet olivat raskaat, sillä lämpötila oli 28 °C ja juoksu käytiin pääasiassa auringonpaisteessa. Hicksille annettiin 27 kilometrin kohdalla milligramma strykniiniä munanvalkuaisen kanssa. Sama hoito toistui 32 kilometrin kohdalla, jolloin hänelle annettiin valkuaisen lisäksi brandyä. Viimeisillä kilometreillä Hicks sai vielä lisää brandyä. Myöhemmin hänen valmentajansa Charles P. Lucas kirjoitti, että Hicksin voitto johtui suurelta osalta kilpailijoita paremmasta juoksun aikaisesta huollosta.
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Tom Hicks Sports Reference LLC. Arkistoitu 5.12.2008. Viitattu 4.9.2016. (englanniksi)
- ↑ Virtamo, Keijo (toim.): Fokus-Urheilu 2, s. 12. Otava, 1970.
1896: Spyrídon Loúis | 1900: Michel Théato | 1904: Thomas Hicks | 1908: Johnny Hayes | 1912: Kenneth McArthur | 1920: Hannes Kolehmainen | 1924: Albin Stenroos | 1928: Boughéra el-Ouafi | 1932: Juan Carlos Zabala | 1936: Sohn Kee-chung | 1948: Delfo Cabrera | 1952: Emil Zátopek | 1956: Alain Mimoun | 1960: Abebe Bikila | 1964: Abebe Bikila | 1968: Mamo Wolde | 1972: Frank Shorter | 1976: Waldemar Cierpinski | 1980: Waldemar Cierpinski | 1984: Carlos Lopes | 1988: Gelindo Bordin | 1992: Hwang Young-cho | 1996: Josia Thugwane | 2000: Gezahegne Abera | 2004: Stefano Baldini | 2008: Samuel Wanjiru | 2012: Stephen Kiprotich | 2016: Eliud Kipchoge | 2020: Eliud Kipchoge | 2024: Tamirat Tola |