-s
![]() |
Suomi
[muokkaa]Suffiksi
[muokkaa]-s
- liitepartikkeli, joka ilmaisee yleensä tuttavallisuutta ja epämuodollisuutta; käytetään tavallisesti liitepartikkelien -ko/-kö, -pa/-pä ja -ka/-kä ja imperatiivimuotojen jäljessä
- No, älkääs nyt hermostuko.
- Onkos se pukki jo käynyt?
- Olipas sillä erikoinen kampaus!
- Mitenkäs tässä näin pääsi käymään?
Lähteet
[muokkaa]- Heikki Kangasniemi. Suomen kielen tikapuut: Kielioppi- ja harjoituskirja jatkotaso 2. Tampereen yliopistopaino 2007. ISBN 978-951-44-6865-0: 178
Suffiksi
[muokkaa]-s (taivutusmuodoissa -nne-)
- kardinaaliluvun (heikkoon) vokaalivartaloon liittyvä johdin, joka muodostaa järjestysluvun
- neljä → neljäs:neljänne-
- kuusi:kuude- → kuudes:kuudenne-
Saksa
[muokkaa]Suffiksi
[muokkaa]-s
- takaliite, jolla muodostetaan maskuliini- tai neutrisukuisen substantiivin yksikön genetiivimuoto
- Krieg ’sota’ → Kriegs ’sodan’
- eräs monikon tunnus, kun substantiivi on saksan kielessä suvultaan neutri
- Kino ’elokuvateatteri’ → Kinos ’elokuvateatterit’
Viro
[muokkaa]Suffiksi
[muokkaa]-s
- takaliite, jolla muodostetaan nominin inessiivimuoto
- maja ’talo’ → majas ’talossa’