hohde
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]- hohtamisesta aiheutuva näköhavainto
- jälkiosana mineraalien nimissä
- lyijyhohde
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈhohdeˣ/
- tavutus: hoh‧de
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | hohde | hohteet |
genetiivi | hohteen | hohteiden hohteitten |
partitiivi | hohdetta | hohteita |
akkusatiivi | hohde; hohteen |
hohteet |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | hohteessa | hohteissa |
elatiivi | hohteesta | hohteista |
illatiivi | hohteeseen | hohteisiin hohteihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | hohteella | hohteilla |
ablatiivi | hohteelta | hohteilta |
allatiivi | hohteelle | hohteille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | hohteena | hohteina |
translatiivi | hohteeksi | hohteiksi |
abessiivi | hohteetta | hohteitta |
instruktiivi | – | hohtein |
komitatiivi | – | hohteine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | hohtee- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
hohdet- |
Käännökset
[muokkaa]Liittyvät sanat
[muokkaa]Aiheesta muualla
[muokkaa]- hohde Kielitoimiston sanakirjassa