ניל פין
![]() | |
ניל פין מופיע עם פליטווד מק 2019 | |
לידה |
27 במאי 1958 (בן 66) טה אוומוטו, ואיקטו, ניו זילנד |
---|---|
שם לידה | ניל מלואן פין |
מוקד פעילות |
אוקלנד ![]() |
תקופת הפעילות | מ-1976 |
עיסוק | מוזיקאי • פזמונאי |
סוגה | רוק • פופ • גל חדש • ארט רוק |
שפה מועדפת |
אנגלית ![]() |
כלי נגינה | שירה • גיטרה • כלי מקלדת • כלי הקשה |
חברת תקליטים | קולומביה רקו��דס • Kobalt Label Services • Lester Records, LTD |
חלק מההרכבים המוזיקליים | Finn Brothers • Crowded House • פליטווד מק |
צאצאים |
Liam Finn ![]() |
פרסים והוקרה | |
https://www.neilfinn.com/ | |
פרופיל ב-IMDb | |
![]() ![]() |
ניל מולן פין OBE (נולד ב-27 במאי 1958) הוא זמר-יוצר ומוזיקאי ניו זילנדי. הוא ידוע בעיקר בשל היותו חבר ראשי בלהקת "Split Enz" עם אחיו טים, הסולן והחבר המייסד של Crowded House, וחבר בסיבוב ההופעות של Fleetwood Mac . פין הצטרף ל-Split Enz ב-1977 לאחר עזיבתו של החבר המייסד פיל ג'אד והשפיע על מעבר הרחק משורשי הרוק האמנותי של הלהקה לכיוון הגל חדש וסאונד מוכוון פופ. בהדרגה התבלט ביצירותיו בתוך הלהקה, הוא כתב את רוב השירים המצליחים של הלהקה בשנות ה-80, כולל "One Step Ahead", "History Never Repeats", "I Got You, ו-"Message to My Girl".
לאחר התפרקות Split Enz ב-1984, פין עזר להקים את Crowded House עם המתופף האחרון של Split Enz פול הסטר ושימש כסולן הלהקה וככותב השירים הראשי שלה. Crowded House זכו להצלחה בינלאומית ב-1987 כשהוציאו את הסינגל "Don't Dream It's Over", שנכתב על ידי פין. לאחר שהלהקה התפרק ב-1996, פין ואחיו הוציאו שני אלבומים בשם Finn Brothers, לפני שעשו איחוד ב-Crowded House ב-2006. באפריל 2018, הצטרף ל- Fleetwood Mac לסיבוב ההופעות שלהם באותה שנה. פין גם הקליט כמה אלבומי סולו מצליחים, אסף מוזיקאים מגוונים לפרויקט "7 Worlds Collide" ותרם לכמה פסקולים של קולנוע וטלוויזיה.
אד אובריאן מרדיוהד הכתיר את פין כ"כותב השירים הגדולים ביותר של המוזיקה הפופולרית".[1]
חיים מוקדמים
[עריכת קוד מקור | עריכה]פין נולד הצעיר מבין ארבעה ילדים לדיק ומרי פין בטה אוומוטו, ניו זילנד .[2][3] אמו, קתולית אדוקה שעברה לניו זילנד מאירלנד בגיל שנתיים, שמרה על השפעה דתית במשפחה.[4] פין התבטא על הילדות הקטולית "זוהי קרקע פורייה נהדרת לשליפת מילים. [יש] הרבה דברים טובים שקורים שם, טקסים ודימויים טובים והרבה אשמה. זה שילוב חזק מאוד. אני חושב שאתה מבורך, באמת, שגדלת עם איזושהי דוגמה מוזרה כזו."[5] אביו, בנו של איכר מוואיקאטו, שירת בצבא באיטליה והפך לרואה חשבון במהלך מלחמת העולם השנייה [4] הוריו החדירו בפין הצעיר "הערצה מעוררת השראה למוזיקה" המשפחה עסקה לעיתים קרובות בשירה סביב הפסנתר המשפחתי.[6] בנוסף למוזיקה, פין נהנה גם מספורט, במיוחד שחייה, רוגבי, טניס ורכיבה על אופניים.[7]
כילד, פין היה מופיע לעיתים קרובות במפגשים משפחתיים עם אחיו הגדול טים. פין נזכר, "היינו שרים כל הלילה. זה היה חלק גדול מהחינוך שלנו...זה היה הרמז הראשון לפיתוי של הופעה חיה."[8] הוא העריץ את אחיו ורצה לחקות את מעשיו, ולמד לנגן בגיטרה ופסנתר באותו זמן שטים עשה זאת.[9] טים היה התפרסם בשאיפותיו המוזיקליות. שאיפות, וזכה בעשרה שילינג בתחרות הכישרונות השנתית שלו בבית הספר זמן קצר לאחר ההרשמה.[10] כאשר טים עזב ללמוד ב- Sacred Heart College, פנימייה באוקלנד, ניל בן השמונה החל לנגן בגיטרה שאחיו הגדול השאיר מאחור.[11] באופן טבעי, פין זכה לכינוי 'הנמלה' על ידי משפחתו בשל אופיו הנחוש והשאפתני.[12]
פין למד בפנימיית הלב הקדוש באוקלנד ובמכללת טה אוומוטו. הוא החליט להיות מוזיקאי בגיל 12 ולאורך כל שנות הלימודים הופיע בבתי כלא ובבתי חולים, וכמו כן במפגשים ביתיים.[13]
קריירה
[עריכת קוד מקור | עריכה]1977–1984: Split Enz
[עריכת קוד מקור | עריכה]בשנת 1976, פין הקים את להקת After Hours, עם מארק האו, ג'וף צ'ון ואלן בראון. זמן לא רב לאחר הופעת הבכורה של הלהקה, אחיו של פין, טים, הזמין אותו להצטרף ל- Split Enz בלונדון, במקום הזמר והיוצר המקורי פיל ג'אד . עד 1980, הוא השתתף בתפקידי סולן וכתב את הלהיט הבינלאומי הראשון שלהם, "I Got You". פין תרם משמעותית לאלבומים המאוחרים של הלהקה, ואף לקח לזמן קצר את המנהיגות בימיה האחרונים של הלהקה כשטים עזב ב-1984.
1985–1996: Crowded House
[עריכת קוד מקור | עריכה]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/44/Neil-finn-1987.jpg/200px-Neil-finn-1987.jpg)
לאחר התפרקותה של Split Enz ב-1984, פין הקים להקה חדשה בשם The Mullanes (Mallane הוא גם שמו האמצעי וגם שם הנעורים של אמו) עם המתופף של Split Enz - פול הסטר, הגיטריסט קרייג הופר (מה- Reels ), והבסיסט ניק סימור (אחיו הצעיר של מנהיג להקת Hunters & Collectors - מארק סימור ) שפין פגש בסיבוב ההופעות האחרון של Split Enz. הופר עזב רגע לפני שהקליטו את אלבומם הראשון, אז שונה שם הלהקה ל- Crowded House, בהשראת הבית השכור שחלקו בזמן ההקלטות בלוס אנג'לס.
להקת Crowded House המשיכה ונהנתה משבחים עולמיים, במיוחד, עם שני הלהיטים הגדולים שלה "Don't Dream It's Over" (1987: מספר 2 בארצות הברית; בקנדה וניו זילנד מס' 1) ו-"Weather With You" (1992: בריטניה מס' 7). גם ניל וגם אחיו טים מונו כקציני מסדר האימפריה הבריטית (OBE) עבור תרותם למוזיקה בטקס יום ההולדת של המלכה ב-1993 . לאחר שהוציאה ארבעה אלבומים - Crowded House, Temple of Low Men, Woodface ו- Together Alone, התפרקה ב-1996 וזמן קצר לאחר מכן הוציאה את אלבום הלהיטים הגדולים ביותר שלהם, Recurring Dream.
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/55/NeilFinn1996.jpg/150px-NeilFinn1996.jpg)
1997–2006: עבודת סולו
[עריכת קוד מקור | עריכה]לאחר התפרקות מבית Crowded, פין פתח בקריירת סולו. האלבום Afterglow יצא ב-1999, שהכיל הקלטות Crowded House שטרם פורסמו. פין הופיע כחלק מסדרת ה-BBC Four's Songwriters' Circle ב-1999, והסביר ש"Don't Dream It's Over" ו-"Better Be Home Soon" שניהם נכתבו במהירות, עם כל המרכיבים של כל שיר - כמו מילים ופסוקים - שצצו לו בו-זמנית. פין שר גם את שורות הפתיחה של השיר "The Drugs Don't Work" של The Verve לאקורדי הפתיחה של השיר האחרון.[14] פין כתב שיר נושא להשתתפותם של ה-All Blacks בגביע העולם ברוגבי 1999, "Can You Hear Us?", שהגיע לראש המצעדים של ניו זילנד באוקטובר.
פין הקליט ארבעה אלבומי סולו, Try Whistling This (1998), One Nil (2001), Dizzy Heights (2014) ו- Out of Silence (2017). One Nil שוחרר בארצות הברית ובקנדה בגרסת רמיקס עם שני רצועות חדשות, רצועה אחת נמחקה וסודרה מחדש, ושמה שונה ל- One All (2002). ניל וטים פין גם שיתפו פעולה באלבום Finn של Finn Brothers, שיצא ב-1995.
בשנת 2001, פין הוציא אלבום די וי די ( 7 Worlds Collide ) המורכב משירים שהוקלטו בתיאטרון סנט ג'יימס באוקלנד עם כמה אמנים נוספים. פין גם היה מעורב מאוד ביצירת פסקול 2001 לסרט הקולנוע Rain . Everyone Is Here, אלבומה השני של Finn Brothers, יצא ב-2004.
2006–הווה: איחוד Crowded House, שיתופי פעולה משפחתיים ו-Fleetwood Mac
[עריכת קוד מקור | עריכה]בינואר 2007, Crowded House התאחדה עם פין, ניק סימור, מארק הארט והמתופף החדש מאט שרוד, שכן פול הסטר התאבד ב-2005. האלבום החדש של הקבוצה Time on Earth יצא ביוני 2007. בשלב הטרום-שחרור, הם הובילו להופעה בקואצ'לה באפריל 2007. לאחר מכן החלה הלהקה בסיבוב הופעות עולמי.
פין הופיע בתקליטור של עמיתתו של המוזיקאית מיסי היגינס, On a Clear Night (2007).
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ef/Neil_Finn_at_Calvin_Theatre.jpg/180px-Neil_Finn_at_Calvin_Theatre.jpg)
פין ואשתו שרון החלו בפרויקט צדדי בשם "Pajama Club" ב-2011. לאחר שילדיו של פין, ליאם ואלרואי, עזבו את בית המשפחה כדי להמשיך בקריירה מוזיקלית משלהם, השניים תהו מה לעשות כדי למלא את הזמן שנותר פתוח עקב היעדרות ילדיהם. השניים החליטו לתקן את חדר המוזיקה בביתם באוקלנד ולהתחיל ליצור מוזיקה משלהם: "יש לנו עוד קצת זמן על הידיים מאז שהבנים עזבו את הבית, ופשוט החלטנו לעשות תקליט. זה היה פשוט כמו זה. קראנו לקבוצה Pajama Club, כי היינו לבושים בפיג'מה כשהתחלנו". שרון החלה לנגן בגיטרה בס, וניל ישב מאחורי מערכת התופים, למרות העובדה שאף אחד מהם לא ניגנו באף אחד מהכלים לפני כן.
ב-23 באוקטובר 2011, פין הופיע עם ריאן אדמס וג'ניס איאן בעונה השנייה של סדרת BBC Four בפרק הרביעי,"Songwriters' Circle". הלילה גרם למחלוקת, שהסתיימה בחילופי דברים מביכים בין המבצעים, כאשר לכאורה היה ביניהם בלבול לגבי מי אמור להופיע ולהצטרף זה לשירים של זה. [15]
במהלך פברואר ומרץ 2013, פין ופול קלי ביצעו את סבב ההופעות המשותפות שלהם Goin' Your Way באוסטרליה.[16][17] אחת מההופעות שלהם בבית האופרה של סידני הוקלטה לאלבום החי, Goin' Your Way (8 בנובמבר 2013).[16] הוא הונפק כדיסק כפול, שהגיע לשיאו במקום ה-5 במצעד האלבומים של ARIA.[18] הוא הונפק גם כ-DVD, שהגיע לשיא במקום הראשון במצעד ARIA Music DVD.[19]
אלבום הסולו של פין, Dizzy Heights, יצא באוסטרליה וניו זילנד ב-7 בפברואר 2014 דרך Kobalt Label Services . גם בניו ואשתו מנגנים באלבום.[20] Dizzy Heights הוא אלבום הסולו השלישי שלו.[21]
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9b/FleetMacTulsa031018-45_%2844511289974%29.jpg/220px-FleetMacTulsa031018-45_%2844511289974%29.jpg)
ב-15 באפריל 2018, Fleetwood Mac הודיעה כי פין הצטרף ללהקה יחד עם הגיטריסט הראשי של Heartbreakers, מייק קמפבל.[22] גם פין וגם קמפבל הופיעו עם הלהקה בסיבוב ההופעות An Evening with Fleetwood Mac מאוקטובר 2018 עד נובמבר 2019. [23]
באוגוסט 2018, פין הוציא את האלבום Lightsleeper כשיתוף פעולה עם בנו ליאם.[24]
עבודת צדקה
[עריכת קוד מקור | עריכה]בשנת 1986 הופיע פין עם The Rock Party, פרויקט צדקה שיזם הקמפיין הלאומי נגד התעללות בסמים (NCADA) שכלל מוזיקאים אוסטרליים רבים כמו Reg Mombassa מ- Mental As Anything, טים פין וניק סימור ופול הסטר מ-Crowded House . מסיבת הרוק הוציאה סינגל בגודל 12 אינץ' בשם "Everything To Live For".
בדצמבר 2008, כמה מחברי ההרכב 7 Worlds Collide התכנסו מחדש באוקלנד, ניו זילנד כדי להקליט את The Sun Came Out, אלבום צדקה עבור Oxfam .
במרץ 2009, ניל פין, עם בנו ליאם, הצטרף לטים פין על הבמה בקונצרט הצדקה Sound Relief של מלבורן במגרש הקריקט של מלבורן, לתמיכה בשריפות השיחים הוויקטוריאניות ב-2009. ליאם פין ניגן בתופים בביצוע לשיר "Weather With You" של להקת Crowded House . [25]
קולנוע וטלוויזיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]פין תרם מוזיקת סולו לפסקולים שונים של סרטים וטלוויזיה, כולל Rain, Boston Legal, Boston Public, The Waiting Game, Antz ו- Sports Night . בשנת 2012 הקליט פין את השיר Song of the Lonely Mountain, שהופיע בכתוביות הסיום של העיבוד הקולנועי של פיטר ג'קסון ההוביט: מסע בלתי צפוי .
לפין היה תפקיד קמיע בסדרת הרדיו Flight of the Conchords של ה-BBC .
בשנת 2023, פין סיפק קמיע קולי לסדרת הטלוויזיה האוסטרלית לילדים Bluey בעונה השלישית.
חיים אישיים
[עריכת קוד מקור | עריכה]פין התחתן עם שרון דאון ג'ונסון בפברואר 1982.[26] לפין ולאשתו שני בנים, ליאם פין ואלרואי פין. שני הבנים מוזיקאים.[26]
דיסקוגרפיה סולו
[עריכת קוד מקור | עריכה]דיסקוגרפיה זו מתייחסת למהדורות סולו של ניל פין בלבד. ראה דיסקוגרפיה של Split Enz, דיסקוגרפיה Crowded House והדיסקוגרפיה The Finn Brothers ליצירות קשורות אחרות.
אלבומים
[עריכת קוד מקור | עריכה]כותרת | פרטים | מיקומי שיא בתרשים | תארים | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
NZ [27] |
AUS[28] | UK[29] | NOR [30] |
NL[31] | US Heat | |||
Try Whistling This |
|
1 | 1 | 5 | 18 | 88 | 19 |
|
Sessions at West 54th |
|
— | — | — | — | — | — | |
One Nil |
|
1 | 9 | 14 | — | — | 26 |
|
7 Worlds Collide |
|
5 | — | 140 | — | — | 45 | |
The Sun Came Out |
|
2 | 39 | 58 | — | — | — | |
Goin' Your Way |
|
— | 5 | — | — | — | — |
|
Dizzy Heights |
|
5 | 6 | 22 | — | 53 | — | |
Out of Silence |
|
10 [32] |
9 [33] |
71 | — | — | — | |
Lightsleeper
(עם Liam Finn) |
|
8 [34] |
21 [35] |
83 [36] |
— | — | — | |
"—" מציינת הקלטה שלא התפרסמה או לא שוחררה באותו מדינה. |
אלבומים חיים
[עריכת קוד מקור | עריכה]כותרת | פרטי האלבום |
---|---|
סולו במרכז סימור, 2010 |
סינגלים
[עריכת קוד מקור | עריכה]כותרת | שנה | מיקומי שיא בתרשים | אלבום | |||
---|---|---|---|---|---|---|
NZ [27] |
AUS [28] |
UK [29] |
US AAA | |||
"Dots on the Shells" (Yothu Yindi עם Neil Finn) |
1994 | — | — | — | — | Freedom |
"Message to My Girl" (ENZSO עם Neil Finn) |
1996 | — | 56 | — | — | ENZSO |
"Sinner" | 1998 | — | 40 | 39 | 12 | Try Whistling This |
"She Will Have Her Way" | 19 | 61 | 26 | — | ||
"Last One Standing" | 1999 | — | — | — | — | |
"I Can See Clearly Now" | 16 | 88 | — | — | Non-album single | |
"Can You Hear Us" | 1 | — | — | — | ||
"Rest of the Day Off" | 2001 | 29 | 77 | — | — | One Nil |
"Wherever You Are" | — | — | 32 | — | ||
"Last to Know" | — | — | — | — | ||
"Hole in the Ice" | — | — | 43 | — | ||
"There Is a Light That Never Goes Out" | — | — | — | — | 7 Worlds Collide | |
"Driving Me Mad" | 2002 | — | — | — | 17 | One All |
"Dizzy Heights" | 2014 | — | — | — | — | Dizzy Heights |
"Flying in the Face of Love" | — | — | — | — | ||
"More Than One of You" | 2017 | — | — | — | — | Out of Silence |
"Second Nature" | — | — | — | — | ||
"Find Your Way Back Home" (עם Stevie Nicks & Christine McVie) |
2020 | — | — | — | — | Non-album single |
"—" מציינת הקלטה שלא התפרסמה או לא שוחררה באותו מדינה. |
תרומות אחרות
[עריכת קוד מקור | עריכה]בתור פרפורמר
[עריכת קוד מקור | עריכה]- Diana, Princess of Wales: Tribute (1997) - "Don't Dream It's Over (acoustic)"
- Antz soundtrack (1998) – "I Can See Clearly Now"
- Andrew Denton Musical Challenge (2000) – "Billie Jean"
- Andrew Denton's Musical Challenge Volume 2: Even More Challenged (2001) – "Sexual Healing"
- Through Space To Your Place (2001) – "Norwegian Wood"
- Live at the World Café: Vol. 15 - Handcrafted (2002, World Café) – "Driving Me Mad"
- 107.1 KGSR Radio Austin - Broadcasts Vol.10 (2002) – "Private Universe"
- Maybe This Christmas (2002) – "Sweet Secret Peace"
- The Hobbit: An Unexpected Journey (2012) – "Song of the Lonely Mountain"
בתור מפיק
[עריכת קוד מקור | עריכה]- "No Commotion" (1983, סינגל) - Karen Ansel
- Greenstone (1994, אלבום) - Emma Paki
- Twist (1994, אלבום) - Dave Dobbyn
- Nature (1995, אלבום) - The Mutton Birds
- Moana and The Moahunters (1998, אלבום) - Moana and the Moahunters
- Brand New (1999, אלבום) (as executive producer) - The Stereo Bus
- Soul Lost Companion (1999, אלבום) - Mark Lizotte
כמוזיקאי מושב
[עריכת קוד מקור | עריכה]- Just Drove Thru Town (1979, אלבום) - Citizen Band
- Sing (1984, אלבום) - Big Choir
- "Everything To Live For" (1986, maxi-single) - The Rock Party
- Rikki & Pete (1988, soundtrack)
פרסים ומועמדויות
[עריכת קוד מקור | עריכה]פרסי APRA
[עריכת קוד מקור | עריכה]- 2002 Silver Scroll Award: "Turn and Run"
- Most Performed Work Overseas (1994): Neil Finn & Tim Finn, "Weather With You" (with Crowded House)
- Most Performed Work Overseas (1995, 2000–1, 2003 – present): Neil Finn, "Don't Dream It's Over" (with Crowded House)
Countdown - פרסי המוזיקה האוסטרלית
[עריכת קוד מקור | עריכה]Countdown הייתה סדרת טלוויזיה אוסטרלית של מוזיקת פופ בשדרן הלאומי ABC-TV מ-1974 עד 1987, היא העניקה פרסי מוזיקה מ-1979 עד 1987, בתחילה בשיתוף עם המגזין TV Week . פרסי שבוע הטלוויזי /הספירה לאחור היו שילוב של פרסים שהצביעו פופולריים והצבעות עמיתים.[39][40]
שנה | מועמד\יצירה | פרס | תוצאה |
---|---|---|---|
1980 | בעצמו - Split Enz | כותב השירים המוקלטים הטוב ביותר | מועמד |
1981 | בעצמו | המבצע הגברי הפופולרי ביותר | מועמד |
1984 | בעצמו | כותב השירים הטוב ביותר | מועמד |
1986 | בעצמו | כותב השירים הטוב ביותר | זכה |
פרסי Helpmann
[עריכת קוד מקור | עריכה]ה-Helpmann Awards הוא מופע פרסים החוגג בידור חי ואומנויות הבמה באוסטרליה, המוענקת על ידי קבוצת התעשייה Live Performance Australia מאז 2001.[41] (2020 ו-2021 בוטלו עקב מגפת COVID-19).
שנה | מועמד\יצירה | פרס | |
---|---|---|---|
2013 | ניל פין ופול קלי | פרס Helpmann לקונצרט העכשווי האוסטרלי הטוב ביותר | זכו |
RIANZ פרסי המוזיקה של ניו זילנד
[עריכת קוד מקור | עריכה]פרסי המוזיקה של ניו זילנד מוענקים מדי שנה על ידי RIANZ בניו זילנד.
Year | פרס | יצירה | עם | Result |
---|---|---|---|---|
1984 | הישג בינלאומי | Split Enz | מועמד | |
1987 | הישג בינלאומי | ניל פין | זכה | |
1988 | הישג בינלאומי | ניל פין | זכה | |
1992 | כותב השירים הטוב ביותר | "Fall at Your Feet" | ניל פין,Crowded House | זכה |
"It's Only Natural" | עם טים פין Crowded House | מועמד | ||
1994 | הישג בינלאומי | Crowded House | זכה | |
1995 | המפיר הטוב ביותר | "Twist" | מועמד | |
"Greenstone" | מועמד | |||
כותב השירים הטוב ביותר | "Private Universe" | זכה | ||
הישג בינלאומי | Crowded House | זכה | ||
1996 | אלבום השנה | Finn | Finn Brothers | מועמד |
ההרכב הטוב ביותר | Finn Brothers | מועמד | ||
הישג בינלאומי | Finn Brothers | מועמד | ||
העטיפה הטובה ביותר | Finn | ניל פין and Wayne Conway | מועמד | |
1997 | הישג בינלאומי | Crowded House | מועמד | |
1999 | אלבום השנה | Try Whistling This | סולו | מועמד |
זמר גבר מוביל | סולו | זכה | ||
הישג בינלאומי | סולו | מועמד | ||
כותב השירים הטוב ביותר | "She Will Have Her Way" | סולו | מועמד | |
מועמדמועמד | אלבום השנה | One Nil | סולו | מועמד |
זמר גבר מוביל | One Nil | סולו | זכה | |
2005 | אלבום השנה | Everyone Is Here | Finn Brothers | מועמד |
סינגל השנה | "Won't Give In" | Finn Brothers | מועמד | |
הישג בן לאומי | Everyone Is Here | Finn Brothers | זכה |
לקריאה נוספת
[עריכת קוד מקור | עריכה]- Bourke, Chris (1997). Crowded House: something so strong. Sydney, Australia: Macmillan Publishers. ISBN 0-7329-0886-8.
- Chunn, Mike (1992). Stranger than fiction: the life and times of Split Enz. Wellington, New Zealand: GP Publications. ISBN 1-86956-050-7.
- Chunn, Mike (2013). Stranger than fiction: the life and times of Split Enz (revised, ebook ed.). Cambridge, New Zealand: Hurricane Press. ISBN 978-0-9922556-3-3.
- Dix, John (2005). Stranded in Paradise: New Zealand Rock and Roll, 1955 to the Modern Era. New Zealand: Penguin Group. ISBN 0-14-301953-8.
- Doole, Kerry; Twomey, Chris (1999). Crowded House: Private Universe. Ingram Publisher Services. ISBN 0711966532.
- Apter, Jeff (2010). Together Alone. Omnibus Press. ISBN 978-1-84449-381-4
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]אתר האינטרנט הרשמי של ניל פין
- AudioCulture profile
- Neil Finn: Songwriter
- Interview with Neil Finn : The Pajama Club
- Trouser Press commentary on Crowded House, Neil Finn and Tim Finn discography
ניל פין, ברשת החברתית פייסבוק
ניל פין, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
ניל פין, ברשת החברתית אינסטגרם
ניל פין, סרטונים בערוץ היוטיוב
ניל פין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
ניל פין, באתר אייטונס (באנגלית)
ניל פין, באתר ספוטיפיי
ניל פין, באתר Last.fm (באנגלית)
ניל פין, באתר AllMusic (באנגלית)
ניל פין, באתר MusicBrainz (באנגלית)
ניל פין, באתר דיזר
ניל פין, באתר Yandex.Music (ברוסית)
ניל פין, באתר Discogs (באנגלית)
ניל פין, באתר Songkick (באנגלית)
- ניל פין, באתר Genius
- ניל פין, באתר SecondHandSongs
ניל פין, באתר בילבורד (באנגלית)
ניל פין, באתר טיידל (באנגלית)
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ "Airheads". Rip It Up. Hark Entertainment Ltd (281). ביוני–ביולי 2001.
{{cite journal}}
: (עזרה) - ^ Apter 2010, p. 8.
- ^ Neil Finn, Biography AllMusic
- ^ 1 2 Apter 2010, pp. 9-10.
- ^ Apter 2010, p. 9.
- ^ Apter 2010, p. 16.
- ^ Apter 2010, p. 19.
- ^ Apter 2010, p. 22.
- ^ Apter 2010, p. 25.
- ^ Apter 2010, p. 27.
- ^ Apter 2010, p. 41.
- ^ Apter 2010, p. 49.
- ^ "Neil Finn". IMDb.com. נבדק ב-10 ביוני 2019.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "Watch Songwriters' Circle Season 1 Episode 1 S1E1 Neil Finn, Roddy Frame & Graham Gouldman". OV Guide. Online Video Guide. 2 ביולי 1999. אורכב מ-המקור ב-2 ביוני 2014. נבדק ב-1 ביוני 2014.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ Marcus Teague (26 באוקטובר 2011). "Ryan Adams and Neil Finn fall out during TV taping".
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ 1 2 Shedden, Iain (16 בנובמבר 2013). "Goin' Your Way (Neil Finn and Paul Kelly)". The Australian. News Corp Australia. נבדק ב-16 בדצמבר 2013.
{{cite news}}
: (עזרה) - ^ "Neil Finn/Paul Kelly Australian Tour – Latest Dates". Neil Finn Official Website. בינואר 2013. אורכב מ-המקור ב-19 בדצמבר 2013. נבדק ב-16 בדצמבר 2013.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ Hung, Steffen. "Neil Finn & Paul Kelly – Goin' Your Way". Australian Charts Portal. Hung Medien (Steffen Hung). אורכב מ-המקור ב-19 בדצמבר 2013. נבדק ב-18 בדצמבר 2013.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "The ARIA Report" (PDF). Australian Recording Industry Association (ARIA). 18 בנובמבר 2013. p. 24. אורכב מ-המקור ב-23 בנובמבר 2013. נבדק ב-18 בדצמבר 2013.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "San Francisco Examiner - Breaking News & Bay Area News". The San Francisco Examiner. נבדק ב-2 באפריל 2015.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "Neil Finn Releasing new LP Dizzy Heights". Brooklyn Vegan.
- ^ Moran, Robert (10 באפריל 2018). "Neil Finn joins Fleetwood Mac after Lindsey Buckingham 'fired'". The Sydney Morning Herald. נבדק ב-27 ביולי 2019.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ Aswad, Jem (14 באפריל 2018). "Fleetwood Mac to tour with Neil Finn". Guardian News. נבדק ב-10 במאי 2018.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ Hann, Michael (24 באוגוסט 2018). "Neil and Liam Finn: Lightsleeper review – father and son pour out the melodies". The Guardian (באנגלית). נבדק ב-2018-08-24.
{{cite news}}
: (עזרה) - ^ "Sound Relief: Crowded House - Weather With You" (Video upload). YouTube. 14 במרץ 2009. ארכיון מ-2021-11-14. נבדק ב-21 ביוני 2014.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ 1 2 Mathieson, Craig (8 בספטמבר 2011). "Uncrowded house music". The Sydney Morning Herald.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ 1 2 "NEIL FINN IN NEW ZEALAND CHARTS". charts.nz. Hung Medien. נבדק ב-18 בינואר 2014.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ 1 2 "NEIL FINN IN AUSTRALIAN CHARTS". Australian-charts.com. Hung Medien. נבדק ב-18 בינואר 2014.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ 1 2 "NEIL FINN". Official Charts Company. נבדק ב-1 בספטמבר 2018.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "NEIL FINN IN NORWEGIAN CHARTS". Norwegian Charts. Hung Medien. נבדק ב-18 בינואר 2014.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "NEIL FINN IN DUTCH CHARTS". Dutch Charts. Hung Medien. נבדק ב-18 בינואר 2014.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "NZ Top 40 Albums Chart". Recorded Music NZ. 25 בספטמבר 2017. נבדק ב-22 בספטמבר 2017.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "ARIA Australian Top 50 Albums". Australian Recording Industry Association. 25 בספטמבר 2017. נבדק ב-23 בספטמבר 2017.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "NZ Top 40 Albums Chart". Recorded Music NZ. 3 בספטמבר 2018. נבדק ב-31 באוגוסט 2018.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "ARIA Australian Top 50 Albums". Australian Recording Industry Association. 3 בספטמבר 2018. נבדק ב-1 בספטמבר 2018.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "NEIL & LIAM FINN | full Official Chart History | Official Charts Company". Officialcharts.com. נבדק ב-5 בדצמבר 2019.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "ARCA Desk Tape Series". Support Act. נבדק ב-9 במאי 2021.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "Solo at the Seymour Centre, 2010 (DD)". Apple Music. 1 באוקטובר 2020. נבדק ב-9 במאי 2021.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "Countdown to the Awards" (Portable document format (PDF)). Countdown Magazine. Australian Broadcasting Corporation (ABC). במרץ 1987. נבדק ב-16 בדצמבר 2010.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "Final episode of Countdown". 1970scountdown. נבדק ב-23 באוקטובר 2020.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "Events & Programs". Live Performance Australia. נבדק ב-4 באוקטובר 2022.
{{cite web}}
: (עזרה)