שולה וידריך
![]() | |
שולה וידריך במרץ 2009 | |
לידה | 1951 (בת 73 בערך) |
---|---|
מדינה | ישראל |
מקום מגורים | תל אביב |
מקצוע | חוקרת תולדות העיר תל אביב-יפו, ומדריכת סיורים וטיולים בתל אביב |
שולה (שולמית) וידריך לבית אוסלנדר (נולדה ב-1951 בתל אביב) היא חוקרת תולדות העיר תל אביב-יפו, מאז שנות ה-80.
וידריך איתרה, חקרה ותיעדה בניינים רבים במרחב תל אביב; חלק גדול מעבודותיה מצוי בארכיון עיריית תל אביב-יפו. לעיתים נאבקה נגד הריסתם ובעד שימורם של בתים ואתרים, וכפועל יוצא השפיעה על הנוף האורבני התל אביבי בכללו. במהלך השנים, איתרה וידריך מקורות על מייסדים של העיר תל אביב אשר נעלמו עקבותיהם, כגון יצחק חיינקו ויעקב מטלון. כמו גם אדריכלים חשובים, ביניהם בתפקיד מהנדס העיר, ופרסמה את קורות חייהם בספריה. וידריך גילתה פרטים בנוגע לאדריכלים דב הרשקוביץ ויצחק שוורץ (שן-צור), ומיפתה את כל בתיו של האדריכל אלכסנדר לוי אשר נספה בשואה.
וידריך היא פעילה בחברה להגנת הטבע, בעמותת התיירות של עיריית תל אביב, במועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ובמרכז להכרת תל אביב. חברה בוועדת השמות של עיריית תל אביב ובעמותת מוזיאון נחום גוטמן. בערב יום העצמאות השישים ואחת של מדינת ישראל בשנת תשס"ט 2009, שנת המאה לייסוד העיר תל אביב, הדליקה וידריך משואה בהר הרצל בירושלים. מאמריה מופיעים בכתב-העת האלקטרוני של הסופר אהוד בן עזר ובבמות נוספות. היא צילמה והפיקה בהתנדבות סרטים קצרים לערוץ הקהילתי בתל אביב.
וידריך התייצבה נגד הספר אחוזת דג'אני של אלון חילו, בטענה שהוא חוטא לאמת ההיסטורית. בחורף 2010, השתתפה באופן פעיל במחאה הציבורית כלפי תערוכה שהוצגה בחורף 2010 בגלריה בתל אביב, בשם: "השדרה הראשונה".[1]
בשנת 2017, קיבלה וידריך את תואר יקירת מוזיאון נחום גוטמן על "תרומתה הייחודית לחקר תולדות העיר תל אביב". על עבודתה אמרה וידריך: "אני אוהבת את העיר, ויחד עם בני משפחתי, חקרתי את תולדותיה וסיפוריה אשר הפכו למפעל החיים הפרטי שלי".
וידריך נשואה ולה שני ילדים: בן בשם רז ובת הנקראת על שם העיר, הפעילה החברתית וחברת מועצת העיר רמת גן, תל אביב וידריך דידיו.[2][3]
ספרים ומאמרים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- (עם עופר רגב), בולוואר שדרות רוטשילד בתל אביב, הוצאת רמות, 1999.
- ביאליק הרחוב, הוצאת פורת, 2004.
- (עם יוסי גולדברג ועירית עמית-כהן), תל אביב עיר גלויה, הוצאת אחיאסף ואופוס, 2009.
- (עם יעקב שביט וגדעון ביגר), ההיסטוריה של תל אביב - משכונות לעיר, הוצאת רמות, 2001.
- (עם שמואל גילר), בית הכנסת המטולטל, המועצה לשימור אתרים, 2014.
- השכנים של ביאליק, הוצאת פורת, 2019.
בנוסף לכך, השתתפה וידריך במחקר ובעריכה של ספרים העוסקים בתל אביב.
רבים ממאמריה של וידריך זמינים באתר 'תל אביב 100 - האנציקלופדיה העירונית'.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]שולמית וידריך (1951-), דף שער בספרייה הלאומית
- נעה נבט אייל טואג, שולה וידריך | חוקרת תולדות תל אביב, באתר TheMarker, 4 בדצמבר 2008
נעמה ריבה, "העיר נראית נהדר": ראיון עם שולה וידריך, האמא של תל אביב, באתר הארץ, 14 ביוני 2020
- סרטון של שולה וידריך מדליקה משואה בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל, 2009
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ ראו: תערוכת השדרה הראשונה, 6 במרץ 2010, אתר תרבות ישראל.
- ^
נעמה ריבה, "העיר נראית נהדר": ראיון עם שולה וידריך, האמא של תל אביב, באתר הארץ, 14 ביוני 2020
- ^ לרגל יום האישה 8 במרץ 2021, בעמוד הפייסבוק של האגודה למען הלהט"ב בישראל