מירב בן-ארי
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2d/Meirav_Ben_Ari_1.jpg/200px-Meirav_Ben_Ari_1.jpg)
מירב בן-ארי (נולדה ב־13 בנובמבר 1975), פעילה פוליטית ישראלית, חברת הכנסת העשרים מטעם מפלגת "כולנו".
- "פעם המח"ט שלי הציע לי ללכת לעקוב אחרי תנים בחצות הליל. לא הייתה אפשרות שאגיד לא, כי אם המח"ט אומר – את מתייצבת. בדרך לשם הוא דיבר איתי על דברים אחרים, וידעתי לסרב לו. אני עובדת עם נערים בסיכון, וכשהעברתי להם סדנה של המרכז לנפגעות הטרדה מינית, הם היו מאוד מופתעים מהדברים שנאמרו, כי לא דיברו איתם על זה בבית־הספר." ~ על תופעת ההטרדות המיניות כלפי נשים תוך ניצול יחסי מרות (חן מענית, "החוק למניעת הטרדה מינית מיושם בארץ באופן דרקוני", באתר גלובס, 20 במאי 2015)
- "אני חושבת שהמדינה לא עושה מספיק בעניין הזה, בייחוד שיש אימהות אשר מוצאות עצמן לבד מכורח ולא מבחירה. בנוסף, בשנת 2015 יש אינספור אימהות המחליטות להביא לעולם לבד ילד. אנחנו צריכים לעודד את זה. לא רק בהבעת הסכמה, אלא בנתינת הזדמנות: לדאוג להקלות או למענקים עבור אותן נשים כדי למנוע מצב בו אישה מגיעה להיות נתמכת סעד רק בגלל שהיא חד הורית. למה בישראל, כשאומרים 'משפחות חד הוריות' אנחנו ישר מקשרים את זה לעוני? למצוקה? מדוע זה צריך להיות כך? ברוב מדינות העולם יש אימהות חד הוריות והן בסדר גמור. חיות טוב. אני גדלתי במשפחה חד־הורית נפלאה וטובה: עם חינוך, ערכים, מוסר, ראייה קדימה. אמא שלי היא דמות מאד חזקה, דומיננטית ומשמעותית בחיי. אסור לנו לקשר בין חד הוריות למסכנות." ~ על תופעת האימהות החד הוריות (שיר אוסטפלד, דרך האתגר, באתר KSN נתניה, 12 במאי 2015)
- "חזרתי לנתניה והקמתי את מה שחלמתי עליו כל חיי: מרכז לחינוך והעצמת בני נוער. המרכז משמש מעין פנימיית יום: מסגרת חינוכית משלימה בה פועלים מדריכים המלווים את בני הנוער מכיתות ח' עד י"א במשך כמה שעות בכל יום. הם באים, אוכלים צהריים, מכינים שיעורי בית עם הסטודנטים ומשתתפים בפעילויות של ספורט ימי ואתגרי. אלה שני תחומים שאני אוהבת ומאמינה בהם. הספורט הוא לא המטרה, אלא הכלי שבאמצעותו מעצימים את אמונתו של הילד בעצמו וביכולתו. ילד שעושה פעילות כזו חווה חוויות של הצלחה. אז הוא יכול להשליך אותן על חוויות הצלחה בבית הספר, בלימודים ובחיים בכלל. בשנת 2008 הקמתי את אותו המרכז בהרצליה, שם הוא נקרא 'דרך הגלים'. אני נמצאת כבר קרוב לעשור בכל מה שקשור לעשייה חברתית ולעבודה עם בני נוער. אני אוהבת את זה כל־כך. בדיוק עכשיו יצאתי ממפגש הורים שבאתי לעשות כאן (בנתניה). חשוב להבין, 'דרך האתגר' הוא מקום ייחודי. אין משהו דומה לו. רוב הפעילויות היום הן לבני נוער נורמטיביים או לכאלה המנותקים לחלוטין, משני קצוות הקשת. אנחנו נותנים מענה למדיום, לאמצע, לילדים שזקוקים למסגרת. זו לא מועדונית רווחה. זהו מרכז שנותן לצעירים כלים איך להיות אנשים טובים יותר, אזרחים טובים יותר. אנחנו מוציאים אותם למסעות במדבר ולטיולים שונים. הם לומדים דברים על עצמם ומקבלים תחושת אחריות וביטחון. יש למרכז חלק מאד משמעותי בחיים שלהם." ~ על המרכזים שהקימה (שיר אוסטפלד, דרך האתגר, באתר KSN נתניה, 12 במאי 2015)
- "ידעתי מה שאני רוצה לעשות עם הכסף, אבל לא היה לי מושג ירוק איך לגרום לזה לקרות. זה היה קשה מאוד להבין איך לקדם את זה. כל הזמן היו אנשים שאמרו לי שאני לא מתאימה לזה ובאמת בהתחלה עשיתי הרבה טעויות ובזבזתי הרבה כסף, אבל צריך לרצות מאוד להצליח ולממש את מה שמאמינים בו. ראיתי רק ילדים בעיניים וביום הראשון שפתחתי את המרכז בכלל לא ידעתי אם הם באמת יגיעו, אבל זה קרה. במבט לאחור אני חושבת שזה לא מקרה ששני המרכזים שלי נמצאים בערים שבראשותן עמדו נשים." ~ על הדרך בה ביקשה לממש את כספי הזכייה בתוכנית המציאות "דרוש מנהיג" בו זכתה במקום הראשון (שחר סמוחה, האישה שלא מוותרת: הכירו את מירב בן ארי, באתר גלובס, 12 באוקטובר 2013)
- "היו שם סגני ראש עיר או חברי מועצות מקומיות ואני בסך הכול הייתי בעצם בוועד תלמידים. חשבתי שיעיפו אותי אחרי הפרק הראשון כי כל הרזומה שלי היה נורא מיינסטרימי, אבל ככל שהתוכנית נמשכה, ראיתי שבעצם אני לא פחות טובה מהם ושיש לי את העניין הזה של המנהיגות גם אם אני צריכה להשתפשף. זו הייתה תקופה מעניינת, רק חבל שאף אחד לא ראה את זה. בסופו של דבר, לא הייתה אף פעם תוכנית ריאליטי כזאת שבאמת עשתה שינוי. בזכות התוכנית הזו יש לי את האפשרות לקום כל בוקר לעבודה שאני אוהבת ובעיקר לשנות לאנשים את החיים." ~ על השתתפותה בתוכנית המציאות "דרוש מנהיג" (שחר סמוחה, האישה שלא מוותרת: הכירו את מירב בן ארי, באתר גלובס, 12 באוקטובר 2013)
- "אני החכי"ת הראשונה שתהפוך לאימא חד הורית בעזרת ידיד הומו. אני רוצה לתת לנשים אחרות את הכוח לא לוותר על הזכות להביא ילדים, גם בלי בן זוג." ~ בראיון לשרי מקובר בליקוב, מוסף 7 ימים, ידיעות אחרונות, 2 בפברואר 2018