מתוך ויקימילון, מיזם רב לשוני ליצירת מילון חופשי שיתופי.
ניתוח דקדוקי
|
כתיב מלא |
תבואה
|
הגייה* |
tvua
|
חלק דיבר |
שם־עצם
|
מין |
נקבה
|
שורש |
ב־ו־א
|
דרך תצורה |
משקל תְּקוּלָה
|
נטיות |
ר׳ תְּבוּאוֹת, תְּבוּאַת־
|
איסוף תבואה בבארות יצחק
- גידולי דגן, העיקריים הם: חיטה, שעורה, שיפון, אורז, תירס.
- ”אֹהֵב כֶּסֶף לֹא יִשְׂבַּע כֶּסֶף וּמִי אֹהֵב בֶּהָמוֹן לֹא תְבוּאָה גַּם זֶה הָבֶל.“ (קהלת ה, פסוק ט)
- בהשאלה: פרי־עבודה, שכר (רוחני, כלכלי וכדומה).
- ”טוֹב פִּרְיִי, מֵחָרוּץ וּמִפָּז; וּתְבוּאָתִי, מִכֶּסֶף נִבְחָר.“ (משלי ח, פסוק יט)
- " עץ וכל פרי וכל תבואות שדה ולפי דבריו ... וברוחו העמידם למשֹל בכל אלה". (מתוך: "מגילת שירי אישים מקראיים" בין שנת 100 לשנת 300 /תעודות מדבר יהודה)
- שורש ב־ו־א, מתייחס למשמעויות של - "הצטרפות", "כניסה".
- השוו ערבית حُبَيْبَة (חֻבַּיְבָּה) במשמעות גרגירים קטנים.
|
![ויקישיתוף](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/20px-Commons-logo.svg.png) תמונות ומדיה בוויקישיתוף: תבואה |
השורש בוא
|
השורש ב־ו־א הוא שורש מורכב השייך גם לגזרת נע"ו/י וגם לגזרת נל"א.
ב־ו־א
|
עבר
|
הווה/בינוני
|
עתיד
|
ציווי
|
שם הפועל
|
קַל
|
בָּא
|
בָּא
|
יָבוֹא
|
בּוֹא
|
לָבוֹא
|
נִפְעַל
|
-אין-
|
-אין-
|
-אין-
|
-אין-
|
-אין-
|
הִפְעִיל
|
הֵבִיא
|
מֵבִיא
|
יָבִיא
|
הָבֵא
|
לְהָבִיא
|
הֻפְעַל
|
הוּבָא
|
מוּבָא
|
יוּבָא
|
-אין-
|
-אין-
|
פִּעֵל
|
-אין-
|
-אין-
|
-אין-
|
-אין-
|
-אין-
|
פֻּעַל
|
-אין-
|
-אין-
|
-אין-
|
-אין-
|
-אין-
|
הִתְפַּעֵל
|
-אין-
|
-אין-
|
-אין-
|
-אין-
|
-אין-
|
| |
|