מתוך ויקימילון, מיזם רב לשוני ליצירת מילון חופשי שיתופי.
ניתוח דקדוקי
|
כתיב מלא |
תבן
|
הגייה* |
teven
|
חלק דיבר |
שם־עצם
|
מין |
זכר
|
שורש |
ת־ב־ן
|
דרך תצורה |
משקל קֶטֶל
|
נטיות |
|
חבילת תבן
- קנה הדגן הנקצר, ללא השבולת; קש קצוץ
- ”וַיָּבֹא הָאִישׁ הַבַּיְתָה וַיְפַתַּח הַגְּמַלִּים וַיִּתֵּן תֶּבֶן וּמִסְפּוֹא לַגְּמַלִּים וּמַיִם לִרְחֹץ רַגְלָיו וְרַגְלֵי הָאֲנָשִׁים אֲשֶׁר אִתּוֹ“ (בראשית כד, פסוק לב)
- ”לֹא תֹאסִפוּן לָתֵת תֶּבֶן לָעָם לִלְבֹּן הַלְּבֵנִים כִּתְמוֹל שִׁלְשֹׁם הֵם יֵלְכוּ וְקֹשְׁשׁוּ לָהֶם תֶּבֶן“ (שמות ה, פסוק ז)
- ”וּפָרָה וָדֹב תִּרְעֶינָה יַחְדָּו יִרְבְּצוּ יַלְדֵיהֶן וְאַרְיֵה כַּבָּקָר יֹאכַל תֶּבֶן“ (ישעיהו יא, פסוק ז)
- ”יִהְיוּ כְּתֶבֶן לִפְנֵי רוּחַ וּכְמֹץ גְּנָבַתּוּ סוּפָה“ (איוב כא, פסוק יח)
- תֶּבֶן באתר האקדמיה ללשון העברית