T Coronae Borealis
Položaj na nebu Epoha J2000 | |
---|---|
Zviježđe | Sjeverna kruna |
Rektascenzija | 15h 59m 30.1622s[1] |
Deklinacija | 25° 55′ 12.613″[1] |
Prividna magnituda (V) | 2.0–10.8[2] |
Karakteristike | |
Evolucijski stupanj | Crveni div + bijeli div |
Spektralni tip | M3III+p[3] |
Tip promjenjive | ponavljajuća nova[2] |
Astrometrija | |
Radijalna brzina (Rv) | −27.79[4] km/s |
Prava brzina (μ) | RA: −4.220[5] mas/g Dec.: 12.364[5] mas/g |
Paralaksa (π) | 1.2127 ± 0.0488 mas |
Udaljenost | ly (+34 −30 806[6] pc) |
Apsolutna magnituda (MV) | |
Orbit | |
Period (P) | d 227.8 [7] |
Velika poluos (a) | AU 0.54 [6] |
Ekscentricitet (e) | 0.0[7] |
Inklinacija(i) | 67[8]° |
Detalji | |
Masa | 1.12[6] M☉ |
Polumjer | 75[8] R☉ |
Luminozitet | 655[9] L☉ |
Temperatura | 3,600[10] K |
Metalicitet | |
Rotacija | |
Starost | g |
Druge oznake | |
Izvori | |
SIMBAD | podaci |
T Coronae Borealis ( T CrB ), nova je koja se ponavlja u zviježđu Sjeverne krune.[11] Prvi put ju je, kao novu, otkrio John Birmingham 1866. godine,[12] iako je ranije bila uočena kao zvijezda 10. magnitude.[13]
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/44/TCrBLightCurve.png/300px-TCrBLightCurve.png)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e7/T-CrB-Lightcurve-AAVSO.gif/300px-T-CrB-Lightcurve-AAVSO.gif)
T CrB obično ima magnitudu od oko 10, što je blizu granice vidljivosti kod tipičnih dalekozora. Zabilježena su dva nagla porasta sjaja, dosegnuvši magnitudu 2,0 12. svibnja 1866. i magnitudu 3,0 9. veljače 1946.,[14] iako noviji rad pokazuje izbijanje iz 1866. s mogućim rasponom vrhunca od magnitude 2,5 ± 0,5.[15] Čak i kada je na vršnoj magnitudi od 2,5, ova ponavljajuća nova je slabijeg sjaja od oko 120 zvijezda na noćnom nebu.[16] Na engleskom se ponekad naziva eng. Blaze star – Plamena zvijezda[17]
T CrB je binarni sustav koji sadrži veliku hladnu komponentu i manju vruću komponentu. Hladna komponenta je crveni div koji prenosi materijal na vruću komponentu. Vruća komponenta je bijeli patuljak okružen akrecijskim diskom, sav skriven unutar gustog oblaka materijala crvenog diva. Kada je sustav u stanju mirovanja, crveni div dominira izlazom vidljive svjetlosti i sustav se pojavljuje kao M3 div. Vruća komponenta pridonosi određenoj emisiji i dominira ultraljubičastim izlazom. Tijekom izbijanja, prijenos materijala na vruću komponentu se jako povećava, vruća komponenta se širi, a luminoznost sustava raste.[6][8][18][19]
Dvije komponente sustava kruže jedna oko druge svakih 228 dana. Orbita je gotovo kružna i nagnuta je pod kutom od 67°. Zvijezde su odvojene 0.54AJ.[6].
Dana 20. travnja 2016. web stranica Sky and Telescope izvijestila je o postojanom posvjetljivanju od veljače 2015. s magnitude 10,5 na oko 9,2. Sličan događaj zabilježen je 1938. godine, nakon čega je uslijedio još jedan ispad 1946.[20] Do lipnja 2018. zvijezda se lagano smanjila, ali je i dalje ostala na neobično visokoj razini aktivnosti. U ožujku ili travnju 2023. smanjio se na magnitudu 12,3.[21] Slično zatamnjenje dogodilo se u godini prije izbijanja 1945., što ukazuje da će vjerojatno eruptirati između ožujka i rujna 2024.[22]
- ↑ a b Gaia Collaboration; i dr. Studeni 2016. Gaia Data Release 1. Summary of the astrometric, photometric, and survey properties. Astronomy & Astrophysics. 595: 23. arXiv:1609.04172. Bibcode:2016A&A...595A...2G. doi:10.1051/0004-6361/201629512. S2CID 1828208. A2
- ↑ a b Samus, N. N.; Durlevich, O. V.; i dr. 2009. VizieR Online Data Catalog: General Catalogue of Variable Stars (Samus+ 2007-2013). VizieR On-line Data Catalog: B/GCVS. Originally Published in: 2009yCat....102025S. 1. Bibcode:2009yCat....102025S
- ↑ Pourbaix, D.; Tokovinin, A. A.; Batten, A. H.; Fekel, F. C.; Hartkopf, W. I.; Levato, H.; Morrell, N. I.; Torres, G.; Udry, S. 2004. SB9: The ninth catalogue of spectroscopic binary orbits. Astronomy and Astrophysics. 424 (2): 727–732. arXiv:astro-ph/0406573. Bibcode:2004A&A...424..727P. doi:10.1051/0004-6361:20041213. S2CID 119387088
- ↑ a b Brown, A. G. A.; i dr. (Gaia collaboration). Kolovoz 2018. Gaia Data Release 2: Summary of the contents and survey properties. Astronomy & Astrophysics. 616. A1. arXiv:1804.09365. Bibcode:2018A&A...616A...1G. doi:10.1051/0004-6361/201833051 CS1 održavanje: nepreporučeni parametar - authorlink1 (pomoć) Gaia DR2 record for this source at VizieR.
- ↑ a b c d e Linford, Justin D.; Chomiuk, Laura; Sokoloski, Jennifer L.; Weston, Jennifer H. S.; Van Der Horst, Alexander J.; Mukai, Koji; Barrett, Paul; Mioduszewski, Amy J.; Rupen, Michael. 2019. T CRB: Radio Observations during the 2016-2017 "Super-active" State. The Astrophysical Journal. 884 (1): 8. arXiv:1909.13858. Bibcode:2019ApJ...884....8L. doi:10.3847/1538-4357/ab3c62. S2CID 203593955
- ↑ a b Fekel, Francis C.; Joyce, Richard R.; Hinkle, Kenneth H.; Skrutskie, Michael F. 2000. Infrared Spectroscopy of Symbiotic Stars. I. Orbits for Well-Known S-Type Systems. The Astronomical Journal. 119 (3): 1375. Bibcode:2000AJ....119.1375F. doi:10.1086/301260
- ↑ a b c Stanishev, V.; Zamanov, R.; Tomov, N.; Marziani, P. 2004. Hα variability of the recurrent nova T Coronae Borealis. Astronomy and Astrophysics. 415 (2): 609–616. arXiv:astro-ph/0311309. Bibcode:2004A&A...415..609S. doi:10.1051/0004-6361:20034623. S2CID 3000175
- ↑ Schaefer, Bradley E. 2009. Orbital Periods for Three Recurrent Novae. The Astrophysical Journal. 697 (1): 721–729. arXiv:0903.1349. Bibcode:2009ApJ...697..721S. doi:10.1088/0004-637X/697/1/721. S2CID 16087253
- ↑ Wallerstein, George; Harrison, Tanya; Munari, Ulisse; Vanture, Andrew. 2008. The Metallicity and Lithium Abundances of the Recurring Novae T CrB and RS Oph. Publications of the Astronomical Society of the Pacific. 120 (867): 492. Bibcode:2008PASP..120..492W. doi:10.1086/587965. S2CID 106406607
- ↑ Andrews, Robin George. 8. ožujka 2024. The Night Sky Will Soon Get ‘a New Star.’ Here’s How to See It. - A nova named T Coronae Borealis lit up the night about 80 years ago, and astronomers say it’s expected to put on another show in the coming months. The New York Times. Inačica izvorne stranice arhivirana 8. ožujka 2024. Pristupljeno 9. ožujka 2024.
- ↑ Pettit, Edison. 1946. The Light-Curves of T Coronae Borealis. Publications of the Astronomical Society of the Pacific. 58 (341): 153. Bibcode:1946PASP...58..153P. doi:10.1086/125797
- ↑ Barnard, E. E. 1907. Nova T Coronae of 1866. Astrophysical Journal. 25: 279. Bibcode:1907ApJ....25..279B. doi:10.1086/141446
- ↑ Sanford, Roscoe F. 1949. High-Dispersion Spectrograms of T Coronae Borealis. Astrophysical Journal. 109: 81. Bibcode:1949ApJ...109...81S. doi:10.1086/145106
- ↑ Schaefer, Bradley E. 2010. Comprehensive Photometric Histories of All Known Galactic Recurrent Novae. The Astrophysical Journal Supplement Series. 187 (2): 275–373. arXiv:0912.4426. Bibcode:2010ApJS..187..275S. doi:10.1088/0067-0049/187/2/275. S2CID 119294221
- ↑ Vmag<2.5. SIMBAD Astronomical Database. Pristupljeno 25. lipnja 2010.
- ↑ A Digital Spectral Classification Atlas, R. O. Gray, 34. Unusual Stellar Spectra III: two emission-line stars
- ↑ Iłkiewicz, Krystian; Mikołajewska, Joanna; Stoyanov, Kiril; Manousakis, Antonios; Miszalski, Brent. 2016. Active phases and flickering of a symbiotic recurrent nova T CrB. Monthly Notices of the Royal Astronomical Society. 462 (3): 2695. arXiv:1607.06804. Bibcode:2016MNRAS.462.2695I. doi:10.1093/mnras/stw1837. S2CID 119104759
- ↑ Luna, GJM; Mukai, K.; Sokoloski, J. L.; Nelson, T.; Kuin, P.; Segreto, A.; Cusumano, G.; Jaque Arancibia, M.; Nuñez, N. E. 2018. Dramatic change in the boundary layer in the symbiotic recurrent nova T Coronae Borealis. Astronomy and Astrophysics. 619 (1): 61. arXiv:1807.01304. Bibcode:2018A&A...619A..61L. doi:10.1051/0004-6361/201833747. S2CID 119078482
- ↑ Is T CrB About to Blow its Top?. Sky & Telescope website. 20. travnja 2016. Pristupljeno 6. kolovoza 2017.
- ↑ Schaefer, B.E.; Kloppenborg, B.; Waagen, E.O. Announcing T CrB pre-eruption dip. AAVSO. American Association of Variable Star Observers. Pristupljeno 18. siječnja 2024.
- ↑ Todd, Ian. T Coronae Borealis nova event guide and how to prepare. Sky at Night Magazine. BBC. Pristupljeno 18. ožujka 2024.
- Wallerstein, George; Tanya Harrison; Ulisse Munari; Andrew Vanture. 11. svibnja 2008. The Metallicity and Lithium Abundances of the Recurring Novae T CrB and RS Oph. Publications of the Astronomical Society of the Pacific. 120 (867): 492–497. Bibcode:2008PASP..120..492W. doi:10.1086/587965. S2CID 106406607
- R and T Coronae Borealis: Two Stellar Opposites Arhivirana inačica izvorne stranice od 6. travanj 2012. (Wayback Machine) at Sky & Telescope
![]() | Zajednički poslužitelj ima još gradiva o temi T Coronae Borealis |
- Blaze Star. daviddarling.info
- AAVSO: Quick Look View of AAVSO Observations (recentne procjene magnitude za T CrB)