És jel
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1b/Ampersand.svg/220px-Ampersand.svg.png)
Írásjelek |
---|
&
A magyar tipográfiában nem használt jelek, valamint az elterjedtebb idegen vagy köznyelvi elnevezések zárójelben vannak megadva.
|
További írásjelek |
|
Számokkal használt írásjelek |
Pénznemjelek |
|
Egyéb tipográfiai jelek |
|
Diakritikus jelek |
A karaktertáblákban |
|
Az et jel, és jel vagy ampersand (&) egy logogramma, ami az „és” kötőszót jelöli. A jel a latin et betűiből álló ligatúra. Eredete felismerhető a második képen. Az első – népszerűbb – változat későbbi korból származik.
Története
[szerkesztés]Az et jel időszámításunk szerinti első századból származó ókori római forrásokban is megtalálható. Marcus Tullius Tirót, Cicero titkárát tartják számon a kidolgozójaként.[1] Ebben az időszakban a jel egy nagy E és T betűkből álló szögletes ligatúra volt. Az idők során ívesebbé és folyékonyabbá vált.
A VIII. században a nyugati kalligráfia meglehetősen fejlett volt, főként az unciális, az inszuláris írásban és a Karoling-minuszkulában. A kódexmásolók széles körben használták az et jelet, mivel egy egész szót sűríthettek vele egy jelbe, ezzel könnyítve munkájukat. Ennek révén a jel tovább egyszerűsödött.
A nyomtatás 1455-ös feltalálása tovább növelte mindkétféle et jel elterjedtségét. Minden új betűtípus és betűcsalád tartalmazta saját stílusához illeszkedő & jelét. Mivel az et jel használatának gyökerei a római időkből erednek, sok latin alapú ábécét használó nyelv átvette.
Angol neve
[szerkesztés]Az et jel gyakran feltűnt a latin ábécé utolsó betűjeként, mint például Byrhtferð 1011-ben összeállított felsorolásán.[2] Állítólag az et jel utolsó betűként való tanítása – ami a 19. században általános volt – vezetett angol elnevezéséhez (ampersand), mely az „and per se and”, vagyis „és maga az és”.[3]
Az et jel írása
[szerkesztés]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/80/Et-handwriting.svg/200px-Et-handwriting.svg.png)
A hagyományos et jel könnyen lerajzolható az írószerszámot egy betűnyi hellyel jobbról balra fölhúzva a hely közepéig, majd egy hurkot leírva.
A mindennapi kézírásban az et jel időnként leegyszerűsödik egy fordított 3-asra, függőlegesen áthúzva. Máskor nem látszik többnek egy + jelnél vagy egy hurkolt t betűnél. Ezek a formák általánosan elfogadottak és elismertek az et jelet használó nyelvekben, még ha némelyek számára hanyagnak is tűnnek.
A jel csökkenő használata ellenére praktikus lehet olyankor, ha a rendelkezésre álló hely szűkös. Valószínűleg a ritkulása miatt az et jelet olykor hibásan rajzolják. A leggyakoribb hiba a tükörírása; esetenként violinkulccsal helyettesítik.
Használata
[szerkesztés]Bár az angolban az írógépek előtt, a magyarban jóval korábban is széleskörűen használták, az elmúlt évtizedekben (évszázadokban) az et jel vesztett népszerűségéből. A legtöbb helyen kiírják, hogy „és”. E tendencia folytán a jel angolszász közegben régimódi hatást kelt.
Használata angol nyelvű cégnevekben elterjedt a mai napig. A rendszerváltás óta hazánkban is elterjedt, mivel a kilencvenes évek közepétől engedélyezik használatát.[forrás?]
Az angolban a két embernek címzett borítékokon is et jelet szokás írni. Például „Mr. & Mrs. Jones” vagy „John & Mary”.
Az et jel könyv- és filmcímekben és néhány más tulajdonnévben is használatos. Ezekben az esetekben az & ésként (angol szövegben and-ként) ejtendő. A különbség a két forma között többnyire esztétikai. Az et jel közelebbi kapcsolatot is jelezhet.
Az et cetera (és így tovább) kifejezést általában „etc.”-ként rövidítik az angolban. A XVIII–XIX. században az „&c” forma is használatban volt.
Matematika
[szerkesztés]A huszadik században, a matematikai logika fejlődésével megjelent az et jel használata ÉS-ként. Magyar nyelven ezen használata sem jellemző.
Programozási nyelvek
[szerkesztés]Az et jelnek két jellemző használata van:
- logikai ÉS,
- karakterláncok összefűzése.
Sok C-hez hasonló szintaktikájú nyelv különbséget tesz két forma között:
- & bitenkénti ÉS-ként
- && logikai ÉS-ként
Et jelet használnak az Ada és sok BASIC nyelven a karakterláncok összefűzésére. Az Ada megvalósításában egydimenziós tömbökkel is működik.
Egyes BASIC-nyelvjárásokban az et jel egyoperandusú szuffixumként a hosszú vagy 32 bites változókat jelöli. A BBC BASIC az et jellel bevezetett kifejezéseket hexadecimálisként értelmezi.
A MySQL-ben az et jel kettős szerepű. A logikai ÉS funkció mellett elemek bitenkénti metszetét is jelöli.
A Unix-parancsok végén lévő et jel a háttérben futást idézi elő.
SGML-ben, XML-ben és (X)HTML-ben az et jel az SGML-entitások bevezetőjele. HTML- és XML-kódolásban az et jelet az '&' kifejezés jelöli.[4] Ezzel kapcsolatos jelenség az ampersand problem: például ha egy URL-t vagy bármi más et jelet tartalmazó szöveget ágyazunk egy RSS fájlba, az értelmezéshez szükséges az SGML-entitás (&) használata, mert ellenkező esetben ez zavart okozhat a gépi feldolgozásban. Nagy mennyiségű szöveg kezelésénél ez gondot okozhat. A gond lényege, hogy az URL-ben talált & jel után a következő pontosvesszőig (;) egy entitást keres a legtöbb szoftver, amennyiben nem talál, hibát jelez. Ez egyébként a szabvány szerinti értelmezés SGML és XML alapú dokumentumok esetén, mint amilyen az XHTML is például.
A Windows-, illetve Qt-menükben és ‑címkékben az et jel jelöli az adott funkciót aktiváló gyorsbillentyűt (Alt + az aláhúzott betű).
Az et jelet alkalmanként a hexadecimális számok jelölésére is használják, például &FF = 255. (Más jelölések a 0x
és a #
.)
Reprezentáció
[szerkesztés]Az et jel (ampersand) a Unicodeban és az ASCII-ben is a 38. karakter, hexadecimálisan 0x0026.
A magyar billentyűzeten az Alt Gr + C, más nyelvekén a Shift + 6, 7 vagy 8 helyen található.
Web-szabványok
[szerkesztés]Az URL-szintaxis megengedi a query string beszúrását a fájlnév végére, hogy kiegészítő információt adhasson a programnak. Ez a szakasz kérdőjellel (?) kezdődik; általában több kulcs-érték párból áll, et jelekkel (&) elválasztva. Például http://example.com/kereses.php?keresoszo=et+jel&hely=szocikkek. Az előző URL a HTML forrásban helyesen így szerepel (az okát feljebb részleteztük): http://example.com/kereses.php?keresoszo=et+jel&hely=szocikkek.
Hivatkozások
[szerkesztés]- ↑ The History of Stenography. [2007. február 19-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2007. május 27.)
- ↑ Sorting the letter ÞORN
- ↑ Derivation and History of the Ampersand
- ↑ XHTML 1.0 - HTML Compatibility Guidelines
További információk
[szerkesztés]- (angolul) The Ampersand, Max Caflisch cikke az Adobe honlapján
- (angolul) Essay concerning the history of the ampersand by Artemy Lebedev