Albanopolisz
Albanopolisz | |
Halil, ![]() | |
![]() | |
Az északnyugati saroktorony részlete | |
Névváltozatok | Zgërdhesh |
Alapítás | i. e. 6–5. század |
Megszűnés | i. sz. 2–3. század |
Oka | elnéptelenedés |
Lakói | albanok (illírek) |
Földrajzi adatok | |
Terület | 0,1 km² |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Albanopolisz témájú médiaállományokat. |
Albanopolisz (ógörög Aλβανόπολις; latin Albanopolis; albán Albanopol / Albanopoli) ókori város Illíriában, az illírek közé tartozó albanok törzsének legfőbb települése. Ma részlegesen feltárt romváros Közép-Albániában, Kruja városától légvonalban 4 kilométerre délnyugatra, Halil falu keleti határában. A Genuszosz völgyétől északra elterülő hegyvidék legjelentősebb városias jellegű, de a hellenizálódás alacsony fokán álló illír települése volt. Fénykorát az i. e. 4–2. századok során élte, de a római hódítást követően fokozatosan jelentőségét veszítette, és az i. sz. 2–3. századra elnéptelenedett. A romvárosra Albanopoliszként való azonosítása előtt, de gyakran azóta is – a környező földrajzi kistáj elnevezése alapján – Zgërdhesh néven hivatkoznak a régészeti irodalomban.
Fekvése
[szerkesztés]A romváros Albánia középső részén található, légvonalban Kruja városától 4 kilométerre délre, Tiranától 17 kilométerre észak-északnyugatra. Közúton a Kruját Fushë-Krujával összekötő SH38-as jelű főútról érhető el, Halil falunál déli irányba lehajtva (é. sz. 41° 28′ 49″, k. h. 19° 45′ 44″41.480278°N 19.762222°E), a település délkeleti határában lévő házcsoporttól (é. sz. 41° 28′ 32″, k. h. 19° 46′ 25″41.475556°N 19.773611°E) keletre található a romváros területe. Az enyhén emelkedő domboldal a Krujai-hegység egyik legnyugatibb nyúlványa, amelyet északról a Çinar, délről pedig a Lana völgye szegélyez.[1]
Története
[szerkesztés]Albanopoliszt Klaudiosz Ptolemaiosz említette először i. sz. 150 körül írt földrajzi munkájában, mint az albanok törzsének legfontosabb települését.[2] Mára elfogadottá vált a Kruja melletti zgërdheshi romok Albanopoliszként való azonosítása,[3] de az a körülmény némileg bizonytalanná teszi az azonosítást, hogy a régészeti eredmények tükrében Albanopolisz az i. sz. 2. századra már elveszítette jelentőségét.[4] A klasszikafilológusok korábban Albanopoliszt a Polübiosz által Arbón néven említett, mindmáig beazonosítatlan adriai-tengeri szigettel azonosították.[5]
A hellenisztikus Illíria városai és városias települései elsősorban a tengerparton, illetve a Genuszosz (ma Shkumbin) völgyétől délre alakultak ki. A partvidéktől távolabb, a Genuszosz és a Drilón (Drin) közén Albanopolisz volt az egyetlen számba vehető városias jellegű illír település.[6] A régészeti eredmények szerint a későbbi akropolisz területét az i. e. 6–5. században népesítette be egy kisebb közösség, amely a település fallal való védelméről is gondoskodott.[7] A feltárások i. e. 4–2. századi rétegeiben jelennek meg a település felvirágzásának jelei: az epidamnoszi és lisszoszi kerámia mellett az i. e. 4–3. században Apuliából behozott nagy tömegű edénytöredék megjelenése már szerény fejlődésre utal, amit az i. e. 3–2. században a település területének jelentős megnövekedése, városiasodása követett.[8] Az ezekből a rétegekből előkerült éremkincs fejlett kereskedelmi kapcsolatokra utal a közeli Epidamnosszal, de makedón és epiróta érmék is előkerültek az ásatások során.[9] Ebben az időszakban épült fel a tornyokkal tagolt nyugati városfal, és épült be az alsóváros, főként lakóházakkal. Középületeket (agorát, sztadiont, színházat stb.) nem tártak fel az albanopoliszi ásatások során, ami arra utal, hogy a város a hellenizáció alacsony fokán állt.[10]
Az i. e. 2. századi harmadik római–illír háborút és a római hódítást követően Albanopolisz a Rodon-foktól kiinduló, az Ishëm völgyét követő regionális jelentőségű út végpontja volt.[11] A közeli Dyrrhachium coloniává válása és a Via Egnatia megépülése után azonban a város elveszítette jelentőségét.[12] A régészeti ásatások ebben a korszakban jelentős építéstörténeti szakaszokat nem tártak fel,[13] egyes források szerint pedig a parthinokhoz köthető közeli településekhez (Dorëz , Persqop ) hasonlóan Albanopolisz már az i. e. 1. század végére elnéptelenedett.[14] A régészeti eredmények tükrében azonban ennél fokozatosabb hanyatlásról volt szó, amelynek során a lakosság valószínűleg a mai Kruja környékére települt át, a funkcióját vesztett Albanopoliszt pedig az i. sz. 3–4. században már csak temetkezési helyként, nekropoliszként hasznosították,[15] illetve az akropolisz területén a 6. századig egy kisebb ókeresztény közösség élt.[16] Az ókor végére a város teljesen elnéptelenedett.[17]
A modern Zgërdhesh név első említése egy 1431-es török összeírásból ismert Ozgurtae alakban, amelynek 1641-ben feljegyzett olasz változata Sgurdessi volt.[18] A romváros 1967 és 1969 közötti régészeti feltárása Selim Islami nevéhez fűződik,[19] és ugyancsak ő volt az, aki Klaudiosz Ptolemaiosz leírása alapján javasolta a zgërdheshi romok Albanopoliszként való azonosítását.[20]
Régészeti leírása
[szerkesztés]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/94/Zg%C3%ABrdhesh_map_%28hu%29.png/250px-Zg%C3%ABrdhesh_map_%28hu%29.png)
A nyugati irányba emelkedő és fokozatosan elkeskenyedő domboldal háromszögében terülnek el az egykori város részlegesen feltárt romjai.[21] A régészeti ásatások alapján a város 10 – egyes források szerint 8,2[22] – hektáron terülhetett el,[23] azaz méreteiben elmaradt a jelentősebb illír településektől.[24] A domboldal legmagasabb, keleti pontján álló akropoliszt – az építési technika és gajtani analógiák alapján – az i. e. 6–5. században épült kezdetleges, mészkőből felrótt fal védte keleti irányból, az alsóvárostól pedig egy szabályos kváderkövekből gondos illesztéssel az i. e. 4–3. századok között felépített fal választotta el, amelynek alapjai csaknem a fal teljes 200 méteres hosszában fennmaradtak.[25] A rövidebb keleti és az alsóváros felőli nyugati falon egy-egy félkör alaprajzú torony biztosította az akropolisz védelmét, emellett a nyugati falat egy kapu és további négyszög alaprajzú tornyok tagolták.[26] Az i. e. 3–2. században az alsóváros nyugati végén szabályos négyszöghasáb alakú rusztikákból építették fel a harmadik városfalat, amelyet négyszög alaprajzú tornyokkal tagoltak (ezekből három maradt fenn). Itt, a nyugati városfalon keresztül lehetett bejutni Albanopoliszba is, a falnak azonban csupán egy kb. 150 méteres szakasza maradt fenn. Nem látható a fő városkapu sem, alapjai vélhetően a közeli házak alatt rejtőznek; mára csupán egy kisebb, a falba vágott gyalogkapu élte túl az évezredeket.[27] Ezzel egy időben átformálták a városképet is: a falakkal közrezárt alsóváros felszínét teraszosan képezték ki, hogy ezzel is megkönnyítsék az építkezést (a terasztámfalak némelyikének maradványai ma is láthatók), valamint ekkor vágták a homokkő alapkőzetbe az alsóvárost az akropolisszal összekötő lépcsősort is.[28] A várost északról és délről szintén fal határolta, de ezek nem maradtak fenn; teljes hosszukat 1350 méterre teszik.[29] Ezeken kívül feltárták Albanopolisz vízgyűjtő csatornáinak és ciszternáinak egy részét, valamint a terület lakóházaihoz köthető, a kőzetbe vágott néhány cölöplyukat és lépcsőt.[30] Az ókor végén a helyszínen élt ókeresztény közösség kicsiny, egyhajós templomának alapjai az akropoliszban, az alsóvárosi kapu közelében találhatóak.[31]
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Cabanes 1988 :222.; Wilkes 1992 :133.; Gilkes 2013 :311.
- ↑ Jacques 2009 :161.; Ceka 2013 :110., 382., 413., 507.; Gilkes 2013 :311.; Korkuti 2013 :62.; Zavalani 2015 :48.
- ↑ Jacques 2009 :161.; Elsie 2010 :497.; Ceka 2013 :382., 413., 507.
- ↑ Ceka 2013 :190., 336.; Gilkes 2013 :311.
- ↑ Treidler 1928 :416.
- ↑ Cabanes 1988 :222.
- ↑ Cabanes 1988 :222.; Wilkes 1992 :133.; Korkuti 2013 :63.
- ↑ Cabanes 1988 :223.; Wilkes 1992 :133.; Korkuti 2013 :63.
- ↑ Meta 2006 :148., 153.; Korkuti 2013 :63.
- ↑ Cabanes 1988 :223–224.; Wilkes 1992 :133.
- ↑ Wilkes 2006 :172.
- ↑ Ceka 2013 :334.; Gilkes 2013 :313.
- ↑ Korkuti 2013 :64.
- ↑ Elsie 2010 :497.; Ceka 2013 :316.; Korkuti 2013 :64.
- ↑ Pollo & Puto 1981 :27.; Wilkes 1992 :273.; Korkuti 2013 :64. Jacques 2009 :152. jóval későbbre teszi, és az 5–6. századi barbár betöréseknek tulajdonítja Albanopolisz elnéptelenedését.
- ↑ Gilkes 2013 :313.
- ↑ Pollo & Puto 1981 :33.; Gilkes 2013 :313.
- ↑ Elsie 2010 :498.
- ↑ Cabanes 1988 :222.; Korkuti 2013 :62.
- ↑ Cabanes 1988 :223.; Wilkes 1992 :133., 279.
- ↑ Cabanes 1988 :222.
- ↑ Elsie 2010 :498.
- ↑ Cabanes 1988 :222.; Wilkes 1992 :133.; Gilkes 2013 :313.; Korkuti 2013 :62. (tévesen 20 hektárt említ).
- ↑ Cabanes 1988 :223.
- ↑ Cabanes 1988 :222.; Wilkes 1992 :133.; Gilkes 2013 :311.; Korkuti 2013 :63.
- ↑ Gilkes 2013 :313.
- ↑ Cabanes 1988 :223.; Gilkes 2013 :313.; Korkuti 2013 :63.
- ↑ Cabanes 1988 :223.; Elsie 2010 :497–498.; Gilkes 2013 :311., 313.
- ↑ Elsie 2010 :497.
- ↑ Gilkes 2013 :313.
- ↑ Gilkes 2013 :312–313.
Források
[szerkesztés]- ↑ Cabanes 1988: Pierre Cabanes: Les illyriens de Bardulis à Genthios (IVe–IIe siècles avant J.-C.). Paris: SEDES. 1988. = Regard sur l’histoire, 65. ISBN 2718138416
- ↑ Ceka 2013: Neritan Ceka: The Illyrians to the Albanians. Tirana: Migjeni. 2013. ISBN 9789928407467
- ↑ Elsie 2010: Robert Elsie: Historical dictionary of Albania. 2nd ed. Lanham: Scarecrow Press. 2010. = European Historical Dictionaries, 75. ISBN 9780810861886
- ↑ Gilkes 2013: Oliver Gilkes: Albania: An archaeological guide. London; New York: I. B. Tauris. 2013. ISBN 9781780760698
- ↑ Jacques 2009: Edwin E Jacques: The Albanians: An ethnic history from prehistoric times to the present. Jefferson: McFarland. 2009. ISBN 9780786442386
- ↑ Korkuti 2013: Muzafer Korkuti: Albania: Archaeological studies on the prehistory of Albania. Tirana: Academy of Sciences of Albania. 2013. ISBN 9789995610517
- ↑ Meta 2006: Albana Meta: A note on the principal coins of the Epirote League (234–168 B.C.). In New directions in Albanian archaeology: Studies presented to Muzafer Korkuti. Ed. by Lorenc Bejko and Richard Hodges. Tirana: International Centre for Albanian Archaeology. 2006. 147–154. o. = International Centre for Albanian Archaeology Monograph Series, 1. ISBN 9994392301
- ↑ Pollo & Puto 1981: Stefanaq Pollo – Arben Puto: The history of Albania from its origins to the present day. Ass. by Kristo Frasheri, Skënder Anamali; transl. by Carol Wiseman, Ginni Hole. London: Routledge & Kegan. 1981. ISBN 071000365X
- ↑ Treidler 1928: Hans Treidler: Literaturbericht über die historische Geographie und Topographie der illyrischen Länder. Zeitschrift für Slavische Philologie, V. évf. 3–4. sz. (1928) 411–418. o.
- ↑ Wilkes 1992: John Wilkes: The Illyrians. Oxford; Cambridge: Blackwell. 1992. = The Peoples of Europe, ISBN 0631146717
- ↑ Wilkes 2006: John J. Wilkes: The significance of road-stations for the archaeology of Albania in the Roman era. In New directions in Albanian archaeology: Studies presented to Muzafer Korkuti. Ed. by Lorenc Bejko and Richard Hodges. Tirana: International Centre for Albanian Archaeology. 2006. 169–176. o. = International Centre for Albanian Archaeology Monograph Series, 1. ISBN 9994392301
- ↑ Zavalani 2015: Tajar Zavalani: History of Albania. Ed. by Robert Elsie, Bejtullah Destani. London: Centre for Albanian Studies. 2015. = Albanian Studies, ISBN 9781507595671