Brit nyelv
Brit nyelv | |
Beszélik | 0 (kihalt) |
Nyelvcsalád | indoeurópai nyelvcsalád kelta nyelvek szigeti kelta nyelvek brit nyelvek |
A brit nyelv (walesiül: Brythoneg) egykor Britanniában és Bretagne-ban beszélt szigeti kelta nyelv. Elődje a proto-kelta nyelv, egy feltételezett ősnyelv, mely az i. e. 1. évezred első felére önálló dialektusokra, nyelvekre oszlott.[1][2][3][4] A pikt nyelv valószínűleg testvérnyelve vagy leszármazottja volt.[5][6][7]
A korai és modern walesi nyelvből kimutatható, hogy a brit nyelvet a római korban jelentősen befolyásolta a latin nyelv, különösen a valláshoz, a kereszténységhez kapcsolódó fogalmak terén. [8] A 6. századra a nyelv hamar felbomlott az újbrit nyelvekre: a walesi, a kumber, a korni, a breton, valamint elképzelések szerint a pikt nyelvre.
A következő három évszázad során a brit nyelvet Skócia nagy részén a skót gael nyelv, a mai Angliában és Skóciának a Forth-torkolattól délre lévő részén az óangol nyelv váltotta fel – melyből a modern angol és a scots nyelv származnak.[9] A kumber nyelv a 12. században kihalt,[9] délnyugaton a korni nyelv valószínűleg a 18. században halt ki, de azóta ismét élő nyelv lett.[10][a] O'Rahilly történeti modellje szerint Írországban a brit nyelv a gael nyelvek megjelenése előtt volt, de ezt nem támogatják széles körben.[12] Csak a walesit és a bretont beszélték máig folyamatosan.
Története
[szerkesztés]Írásos források
[szerkesztés]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/85/Roman_baths_2014_60.jpg/220px-Roman_baths_2014_60.jpg)
Nem ismert brit nyelvű dokumentum, de néhány vésetet azonosítottak.[13] A bathi kőtáblák, melyeket Bath római kori fürdőjében találtak, mintegy 150 nevet tartalmaznak – közel felük kelta (de nem szükségszerűen brit). Egy itt 1979-ben felfedezett fémláncra írt szöveg feltehetően brit átok:[14] „Adixoui Deuina Deieda Andagin Uindiorix cuamenai”. (Néha ez az utolsó szót cuamiinainak tekintik.) Ennek gyakori fordítása: "Az itt szereplőket – Deuinát, Deiedát, Andagint és Uindiorixot – összekötöttem”,[15] vagy figyelembe véve az esetjelölést, így olvassák: -rix „király” nominativus, andagin „értéktelen nőt” accusativus, dewina deieda „isteni Deieda” nominativus/vocativus: „Én, Windiorix Cuamenánál legyőzhetem [vagy igazság elé vihetem] az értéktelen nőt, [ó] isteni Deieda.”[16]
Egy sérült ón-/ólomlemezen 9 szövegsor maradt fenn részben, feltehetően brit nevekkel.[17]
A britanniai helynevek bizonyítékok, melyeket Klaudiosz Ptolemaiosz Geographia című műve is leír, melyről Rivet és Smith ugyane című 1979-es könyvükben is beszél. Leírták, hogy a legtöbb használt név a brit nyelvből származik. Egyes helynevek szintén tartalmaznak ebből levezetett elemeket. A törzsneveket, valamint egyes brit személyneveket is lejegyeztek a görögök és különösen a rómaiak.
Tacitus Agricolája szerint a nyelv kevéssé tért el a Galliában beszélttől. A gael nyelvekkel való összehasonlítás is igazolta a hasonlóságot.[18]
A pikt és a pritén
[szerkesztés]A mintegy 1000 éve kihalt pikt nyelv az észak-skóciai piktek nyelve volt.[19] A nyelv eredetéről szóló viták ellenére egyes elemek, például a földrajzi és személynevek leginkább a kelta nyelvek brit ágának felelnek meg.[19] A nyelv megkülönböztetésének mértéke és a szétválás ideje is vitatott.[19]
A pritén nyelv fogalmát 1955-ben alkotta meg Kenneth H. Jackson a pikt nyelv feltételezett római kori elődjéhez.[19] Jackson szerint e nyelv a brittől i. sz. 75-100 körül vált el.[19]
A pritén nyelv fogalma vitatott. 2015-ben Guto Rhys levezette, hogy a mintegy i. sz. 500 előtt a brittől elvált pikt nyelv legtöbb feltételezése hibás, kérdéses vagy kevéssé fontos volt, és hogy a brit és a pikt nyelvek megkülönböztetésére való kevés bizonyíték miatt a pritén „redundáns”.[19]
Szétválás és újbrit nyelv
[szerkesztés]A brit nyelv a latinnal együtt élt Britannia római elfoglalása (i. sz. 43) után, legalábbis a nagyobb településeken. Latin szavak jelentek meg a nyelvben a romanizált településekben, majd később az egyházi használat révén.
500–550-re a brit nyelv újbrit dialektusokra vált külön:[19] Walesben az ówalesi, Cornwallban az ókorni, Bretagne-ban az óbreton, Észak-Angliában és Dél-Skóciában a kumber, Észak-Skóciában valószínűleg a pikt nyelvre.[19]
Csak a breton és a walesi nyelv mai alakjait beszélték folyamatosan a 21. századig a brit nyelv közvetlen leszármazottai közül.[20] A korni nyelv az 1700-as években kihalt, de később újból beszélni kezdték.[21] A kumber és a pikt kihaltak, és csak az angol, a scots és a skót gael nyelv jövevényszavaiban van jelen.[22][19]
Fonológia
[szerkesztés]Mássalhangzók
[szerkesztés]Labiális | Dentális | Alveoláris | Palatális | Veláris | Labiális–veláris | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Nazális | m | n | (ŋ) | |||||||||
Stop | p | b | t | d | k | ɡ | ||||||
Frikatíva | θ | ð | s | x | ||||||||
Approximáns | j | w | ||||||||||
Laterális | l | |||||||||||
Pergőhang | r |
Magánhangzók
[szerkesztés]Elöl képzett | Középen képzett | Hátul képzett | ||||
---|---|---|---|---|---|---|
rövid | hosszú | rövid | hosszú | rövid | hosszú | |
Zárt | i | iː | u | |||
Félig zárt | e | eː | o | |||
Félig nyílt | ɛː | ɔː | ||||
Nyílt | a | ɑː |
A kora brit magánhangzókészlet gyakorlatilag a proto-keltával azonos. Az /ɨ/ és /ʉ/ ekkor nem jöttek még létre.
Elöl képzett | Középen képzett | Hátul képzett | ||||
---|---|---|---|---|---|---|
ajakréses | ajakkerekítéses | ajakréses | ajakkerekítéses | ajakkerekítéses | ||
Zárt | i | y | ɨ | ʉ | u | |
Félig zárt | e | ø | o | |||
Középső | (ə) | (ɵ̞) | ||||
Félig nyílt | ɛ | ɔ | ||||
Nyílt | a |
A késő brit nyelvben a hangeltolódás a magánhangzók teljes átrendeződését okozta.
A /ə/ és /ɵ̞/ az /i/ és /u/ allofónjai voltak.
Nyelvtan
[szerkesztés]Összehasonlító nyelvészeti módszerekkel közelítőleg rekonstruálható a brit nyelv ragozása:
Első ragozás
[szerkesztés]# | Főnévi eset | Brit | Gael | Óír | PIE |
---|---|---|---|---|---|
Egyes szám | Nominativus | *tōtā | toutā | túathL | *tewteh2 |
Vocativus | *tōtā | toutā | túathL | *tewteh2 | |
Accusativus | *tōtin | toutim | túaithN | *tewteh2m | |
Genitivus | *tōtiās | toutiās | túaithe | *tewteh2s | |
Dativus | *tōtī | toutī | túaithL | *tewteh2eh1 | |
Ablativus | *tōtī | toutī | *tewteh2es | ||
Instrumentalis | *tōtī | toutī | *tewteh2(e)h1 | ||
Locativus | *tōtī | toutī | *tewteh2i | ||
Kettős szám | Nominativus, accusativus, vocativus | *tōtī | — | túaithL | *tewteh2h1e |
Genitivus | *tōtious | — | túathL | *tewteh2ows | |
Dativus | *tōtābon | — | túathaib | *tewteh2bhām | |
Ablativus, instrumentalis | *tōtābin | — | *tewteh2bhām | ||
Locativus | *tōtābin | — | *tewteh2ows | ||
Többes szám | Nominativus, vocativus | *tōtās | toutās | túathaH | *tewteh2es |
Accusativus | *tōtās | toutās | túathaH | *tewteh2ns | |
Genitivus | *tōtābon | toutānon | túathN | *tewteh2om | |
Dativus | *tōtābo | toutābi | túathaib | *tewteh2bhi | |
Ablativus | *tōtā | — | *tewteh2bhos | ||
Instrumentalis | *tōtā | — | *tewteh2bhis | ||
Locativus | *tōtā | — | *tewteh2su |
Megjegyzés:
- A kettős és többes számú dativus az instrumentalisból örökölt változat, melyek a proto-kelta nyelv kettős és többes számú dativusát (toutābom, toutābos) váltották fel.
Második ragozás
[szerkesztés]# | Eset | Brit | Gael | Walesi | Óír | PIE |
---|---|---|---|---|---|---|
Sg | Nom. | *wiros | wiros | gŵr | fer | wiHros |
Voc. | *wire | wire | firL | wiHre | ||
Acc. | *wiron | wirom | ferN | wiHrom | ||
Gen. | *wirī | wirī | firL | wiHrosyo | ||
Dat. | *wirū | wirū | fiurL | wiHroh1 | ||
Abl., ins. | *wirū | — | wiHroh1 | |||
Loc. | *wirē | — | wiHrey | |||
Du | Nom., acc., voc. | *wirō | wirō | ferL | wiHroh1 | |
Gen. | *wirōs | — | fer | wiHrows | ||
Dat. | *wirobon | — | feraib | wiHrobhām | ||
Abl. | *wirobin | — | wiHrobhām | |||
Ins. | *wirobin | — | wiHrobhām | |||
Loc. | *wirou | — | wiHrows | |||
Pl | Nom., voc. | *wirī | wirī | gwŷr | firL (nom.), firuH (voc.) | wiHroy |
Acc. | *wirūs | wirūs | firuH | wiHrons | ||
Gen. | *wiron | wiron | ferN | wiHrooHom | ||
Dat. | *wirobi | wirobi | feraib | wiHrōys | ||
Abl. | *wirobi | — | wiHromos | |||
Ins. | *wirobi | — | wiHrōys | |||
Loc. | *wirobi | — | wiHroysu |
Megjegyzés:
- A semleges nemű második ragozás az alábbiakban tér el:
# | Eset | Brit |
---|---|---|
Sg | Nom., voc., acc. | *cradion |
Pl | Nom., voc., acc. | *cradiā |
Megjegyzések:
- A kettős szám az egyessel azonos
- Minden más ragozás a szabályos 2. ragozással azonos
Harmadik ragozás
[szerkesztés]# | Eset | Brit | Gael | Walesi | Óír | PIE |
---|---|---|---|---|---|---|
Sg | Nom. | *carrecis | — | carreg | carrac | |
Voc. | *carreci | — | ||||
Acc. | *carrecin | — | ||||
Gen. | *carrecēs | — | ||||
Dat. | *carrecē | — | ||||
Abl., ins., loc. | *carrecī | — | ||||
Du | Nom. | *carrecī | — | |||
Gen. | *carreciōs | — | ||||
Dat. | *carrecibon | — | ||||
Abl., ins., loc. | *carrecī | — | ||||
Pl | Nom., voc., acc. | *carrecīs | — | cerrig | ||
Gen. | *carrecion | — | ||||
Dat. | *carrecibo | — | ||||
Abl., ins., loc. | *carrecibi | — |
Helynevek
[szerkesztés]Számos brit eredetű helynév van Nagy-Britanniában, ezek nagy része annak nyugati részén, azonban ezek egy része pre-kelta eredetű lehet. Fontos példa erre az Avon folyónév, mely a brit aβon[a], „folyó” (walesiül afon, korniul avon, írül és skót gaelül abhainn, manxul awin, bretonul aven; a latin kognát amnis). Ha a folyó szóhoz tartozik e szó, az tautológia.
Példák brit nyelvből származó helynevekre
[szerkesztés]- Avon (abonā[b] = 'folyó', vö. walesi afon, korni avon, breton aven)
- Britannia (a Pritani = (feltehetően) 'formák népe' kognátja, vö. walesi Prydain 'Britannia', pryd 'megjelenés, forma, kép, hasonlóság'; ír cruth 'megjelenés, alak', óír Cruithin 'piktek')
- Cheviot (*cev- = 'hegy' és -ed, főnévtoldalék)[23]
- Dover: mivel a középkorig a latin nyelvben nem volt vegyes b/v hang, a Dubrīs szó szabályos olvasata dʊβriːs, mely viz(ek)et jelent (az ówalesi dwfr (többes számának ejtése dəvrʊɪð), a korni dowr, a breton dour és az ír dobhar kognátja, ez utóbbiban a bh v vagy β hangot jelöl)
- Kent (canto- = 'határ', walesiül cant(el) 'szél, perem', bretonul kant)
- Lothian (középwalesiül Lleuddiniawn, a *Lugudũn(iãnon) 'Lugus erődje' szóból)
- Severn a Sabrīna szóból,[b] talán egy istennő nevéből (ma walesiül Hafren)
- Thames (Tamesis = 'sötét' (valószínűleg a tywyll 'sötétség', a korni tewal, a breton teñval, az ír teimheal kognátja, feltehetően britül közelítőleg temeselo- volt)
- Thanet (fő terület) (tan-eto- = 'tűz', vö. walesi tân 'tűz', korni tanses, óbreton tanet 'lángol')
- York (Ebur-ākon[b] = 'tiszafacsoport' (a walesi Efrog kognátja, mely az efwr 'medvetalp + -og 'dús', a breton evor 'Frangula alnus', a skót gael iubhar 'tiszafa', iùbhrach 'tiszafaliget', továbbá a franciaországi Évreux, a portugál Évora és az észak-írországi Newry kognátja): latin Eburacum > OE Eoforwīc (később eofor 'boar' + wic alakként értelmezve) > óészaki Jórvík
A tor, combe, bere és hele brit szavak devoni helynevekben gyakoriak.[24] Hibrid nevek is vannak Angliában, például:
- Derwentwater (a brit részhez vö. Dover)
- Bredon Hill
Megjegyzések
[szerkesztés]Hivatkozások
[szerkesztés]- ↑ Henderson, Jon C.. The Atlantic Iron Age: Settlement and Identity in the First Millennium BC. Routledge, 292–295. o. (2007. szeptember 8.). ISBN 9780415436427
- ↑ Sims-Williams, Patrick. Studies on Celtic Languages before the Year 1000. CMCS, 1. o. (2007. szeptember 8.)
- ↑ Koch, John T.. Celtic Culture: A Historical Encyclopedia. ABC-CLIO, 1455. o. (2006. szeptember 8.)
- ↑ Eska, Joseph. Continental Celtic, The Ancient Languages of Europe. Cambridge (2008. szeptember 8.)
- ↑ Forsyth, Katherine. Celtic Culture: A Historical Encyclopedia. ABC-CLIO, 1444, 1447. o. (2006. szeptember 8.)
- ↑ Forsyth, Katherine. Language in Pictland: The case against "non-Indo-European Pictish". Utrecht: de Keltische Draak, 27. o. (1997. szeptember 8.)
- ↑ Jackson, Kenneth H.. The Pictish Language, The Problem of the Picts. Edinburgh: Nelson, 129–166. o. (1955. szeptember 8.)
- ↑ Lewis, H.. Yr Elfen Ladin yn yr Iaith Gymraeg. Cardiff: University of Wales Press (1943. szeptember 8.)
- ↑ a b Nicolaisen, W. F. H.. Scottish Place Names, 131. o.
- ↑ The last of the Celts. Yale University Press, 225. o. (2004. szeptember 8.). ISBN 0300104642
- ↑ Ferdinand, Siarl (2018. szeptember 8.). „The Promotion of Cornish in Cornwall and the Isles of Scilly: Attitudes towards the Language and Recommendations for Policy”. Studia Celtica Fennica 19, 107–130. o. DOI:10.33353/scf.79496.
- ↑ Early Irish history and mythology. School of Celtic Studies, Dublin Institute for Advanced Studies (1964). ISBN 0-901282-29-4
- ↑ Freeman, Philip. Ireland and the Classical World. University of Texas Press (2001. szeptember 8.)
- ↑ Tomlin, R. S. O. (1987. szeptember 8.). „Was ancient British Celtic ever a written language? Two texts from Roman Bath”. Bulletin of the Board of Celtic Studies 34, 18–25. o.
- ↑ Mees, Bernard. Celtic Curses. Boydell & Brewer, 35. o. (2009. szeptember 8.)
- ↑ Patrick Sims-Williams, "Common Celtic, Gallo-Brittonic, and Insular Celtic", Gaulois et celtique continental, eds. Pierre-Yves Lambert and Georges-Jean Pinault (Geneva: Droz, 2007), 327.
- ↑ Tomlin, 1987.
- ↑ Pierre-Yves Lambert, La langue gauloise, éditions errance 1994. p. 17.
- ↑ a b c d e f g h i Approaching the Pictish language: historiography, early evidence and the question of Pritenic. University of Glasgow . University of Glasgow
- ↑ Concise Oxford Companion to the English Language. Oxford University Press (2005. szeptember 8.). ISBN 9780192806376
- ↑ Cornish language no longer extinct, says UN. BBC News Online, 2010. november 7. (Hozzáférés: 2021. április 30.)
- ↑ Dictionaries of the Scots Language. (Hozzáférés: 2021. április 30.)
- ↑ James, Alan: The Brittonic Language in the Old North: A Guide to the Place-name Evidence. SPNS.org.uk. Scottish Place Name Society. [2017. augusztus 13-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2019. január 13.)
- ↑ Place-names of Devon. English Place-name Society (1932. szeptember 8.)
Fordítás
[szerkesztés]Ez a szócikk részben vagy egészben a Common Brittonic című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Források
[szerkesztés]- Filppula, M.; Klemola, J.; Pitkänen, H. (2001); The Celtic Roots of English, (Studies in Languages, No. 37); University of Joensuu, Faculty of Humanities; ISBN 952-458-164-7.
- Forsyth, K. (1997), Language in Pictland.
- Jackson, Kenneth H. (1953), Language and History in Early Britain.
- Jackson, Kenneth H. (1955), "The Pictish Language"; in F. T. Wainwright, The Problem of the Picts; London: Nelson.
- Koch, John T. (1986), "New Thought on Albion, Ieni and the 'Pretanic Isles'", Proceedings of the Harvard Celtic Colloquium, 6: pp. 1–28.
- Lambert, Pierre-Yves [ed.] (2002), Recueil des inscriptions gauloises II.2. Textes gallo-latins sur instrumentum; Paris: CNRS Editions; pp. 304–306.
- Lambert, Pierre-Yves (2003), La langue gauloise; 2nd ed.; Paris: Editions Errance; p. 176.
- Lockwood, W. B. (1975), Languages of the British Isles Past and Present; London: Deutsch; ISBN 0-233-96666-8.
- Ostler, Nicholas (2005), Empires of the Word; London: HarperCollins; ISBN 0-00-711870-8.
- Price, Glanville. (2000), Languages of Britain and Ireland; Blackwell; ISBN 0-631-21581-6.
- Rivet, A. and Smith, C. (1979), The Place-names of Roman Britain
- Sims-Williams, Patrick (2003), The Celtic Inscriptions of Britain: Phonology and Chronology, c. 400–1200; Oxford, Blackwell; ISBN 1-4051-0903-3.
- Ternes, Elmar [ed.] (2011), Brythonic Celtic – Britannisches Keltisch: From Medieval British to Modern Breton; Bremen: Hempen Verlag.
- Trudgill, P. [ed.] (1984), Language in the British Isles; Cambridge University Press.
- Willis, David (2009), "Old and Middle Welsh"; in The Celtic Languages, 2nd ed.; eds. Martin J. Ball & Nichole Müller; New York: Routledge; ISBN 0-203-88248-2; pp. 117–160.
További információk
[szerkesztés]- Celtic Personal Names of Roman Britain
- Roman road stations of the Cannock-Chase area
- Alex Mullen (2007), "Evidence for Written Celtic from Roman Britain: A Linguistic Analysis of Tabellae Sulis 14 and 18", Studia Celtica