Gologorica
Gologorica | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Megye | Isztria |
Község | Cerovlje |
Jogállás | falu |
Polgármester | Emil Daus |
Irányítószám | 52402 |
Körzethívószám | (+385) 052 |
Népesség | |
Teljes népesség | 237 fő (2021. aug. 31.)[1] |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 312 m |
Időzóna | CET, UTC+1 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Gologorica falu Horvátországban, Isztria megyében. Közigazgatásilag Cerovljéhez tartozik.
Fekvése
[szerkesztés]Az Isztriai-félsziget közepén, Pazintól 12 km-re északkeletre, községközpontjától 3 km-re délkeletre a főúttól távol egy a Gologorička-patak fölötti földnyelven fekszik.
Története
[szerkesztés]Az itt található leletek alapján területe már a történelem előtti időkben is lakott volt. A helyén a vaskorban erődített település állt. A római korból két feliratos domborműves kőemlék maradt fenn. Első írásos említése 1102-ben történt amikor hűbérbirtok központja volt. Akkori vára és temploma körül valószínűleg már kisebb házcsoportok alakultak ki, melyeket később védőfalakkal vettek körül. Ezzel a település városi jelleget öltött. A települést többször megemlíti az 1324-es isztriai határleírás is. A 15. századig különböző hűbérurak birtoka volt, majd 1443-ban Andreas Schuel pazini elöljáró vásárolta meg. Schuel a többi birtokaihoz hasonlóan szolgálataikért beneficiummal (hűbéri birtokkal) jutalmazta papjait, akik ennek fejében heti három misét tartoztak celebrálni a pazini Szent Miklós templomban. Halála után III. Frigyes császár a birtokot átruházta és egészen a 18. század közepéig főként a pazini kapitányok, vagy a pićani püspökök voltak a hűbérurai. A gologoricai beneficium az igazságszolgáltatást kivéve nem tartozott a pazini grófsághoz, ami tulajdonjogi és kereskedelmi előnyökkel járt, ami vonzotta a kézműveseket és kereskedőket. 1750 körül a De Franceschi család lett a hűbérura, akik 1848-ig a jobbágyság megszüntetéséig meg is tartották. A települést 1463-ban, 1508-ban és 1511-ben is elfoglalta és felgyújtotta az ellenség, de ez nem okozott nagyobb megszakítást a település életében. A település szerkezete teljesen városias jellegű volt. A főutca az északi főkaputól a déli kapuig ért két oldalán házsorral. A falakat sáncok védték melyeken át a kapuig felvonóhíd vezetett. A település déli harmadában helyezkedett el a központi tér a templommal, a De Franceschi család házával, a plébániával és az iskolával. A Szent Péter és Pál apostolok tiszteletére szentelt plébániatemplom a 18. században épült a korábbi templom helyén. A plébániát már 1324-ben említik, de valószínűleg már sokkal előbb is létezett. A településnek 1857-ben 498, 1910-ben 387 lakosa volt. Lakói mezőgazdasággal és állattartással foglalkoztak 2011-ben 270 lakosa volt.
Lakosság
[szerkesztés]Lakosság változása[2][3] | |||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1857 | 1869 | 1880 | 1890 | 1900 | 1910 | 1921 | 1931 | 1948 | 1953 | 1961 | 1971 | 1981 | 1991 | 2001 | 2011 |
498 | 515 | 406 | 389 | 392 | 387 | 1110 | 0 | 382 | 342 | 309 | 321 | 274 | 283 | 274 | 270 |
Nevezetességei
[szerkesztés]- Szent Péter és Pál apostolok tiszteletére szentelt plébániatemploma[4] a 18. században épült a korábbi templom helyén. A régi plébániatemplomot a 16. században teljesen megújították, erre emlékeztet Juraj Kaligarić pap 1595-ből származó feljegyzése az északi oldalkápolnában. 1740-ben épített különálló harangtornya 24 méter magas. Az előző templomból maradt meg egy „Imago pietatis”, (a halott Krisztust ábrázoló) dombormű, egy 1446-ból származó gótikus szentségtartó és egy 15. századi kehely. Három szép reneszánsz oltára és keresztelőmedencéje 17. századi.
- A település északi bejáratánál áll a Szűz Mária tiszteletére szentelt temploma.[5] A templom román stílusban épült homlokzata előtt nagy előcsarnokkal. Északi falán ismeretlen mester freskói láthatók az 1400 körüli időből (mára már csak a Háromkirályok ábrázolása maradt fenn). Későbbi díszítő falfestései 15. – 16. századiak.
- A település közepén áll az egykori hűbérúr a De Franceschi család 1711-ben épített, a család címerével és Krisztus domborművel díszített háza.
- A védőfalak maradványai a település egykori északi kapujával a Vela vratával.
- A településtől délre fekvő temetőben áll a Mindenszentek kápolna egy 1549-es glagolita feliratú kő szenteltvíztartóval.
- Az iskola épületében a második világháború idején partizánkórház működött.
Források
[szerkesztés]- Cerovlje község hivatalos oldala (horvátul)
- Pazin turisztikai irodájának honlapja (horvátul)
- Magánszállások az Isztrián (horvátul)
- Gologorica az Istrapédián (horvátul)
- Gologorica az Istarska enciklopédián (horvátul)
- Templomok és kápolnák az Isztrián (németül)
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Popis stanovništva, kućanstava i stanova 2021. – stanovništvo prema starosti i spolu po naseljima. Horvát Statisztikai Hivatal, 2022. szeptember 22.
- ↑ - Republika Hrvatska - Državni zavod za statistiku: Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001.
- ↑ http://www.dzs.hr/Hrv_Eng/publication/2011/SI-1441.pdf
- ↑ Örökségvédelmi jegyzékszáma: Z-2477.
- ↑ Örökségvédelmi jegyzékszáma: Z-7362.