Hosszúfarkú gébics
Hosszúfarkú gébics | ||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||||
Természetvédelmi státusz | ||||||||||||||||||
Nem fenyegetett![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ||||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||||
Lanius schach Linnaeus, 1758 | ||||||||||||||||||
Elterjedés | ||||||||||||||||||
![]() | ||||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Hosszúfarkú gébics témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Hosszúfarkú gébics témájú médiaállományokat és Hosszúfarkú gébics témájú kategóriát. |
A hosszúfarkú gébics (Lanius schach) a madarak osztályának verébalakúak (Passeriformes) rendjén belül a gébicsfélék (Laniidaee) családjába tartozó faj.[1][2]
Rendszerezése
[szerkesztés]A fajt Carl von Linné svéd természettudós írta le 1758-ban.[3]
Alfajai
[szerkesztés]- Lanius schach bentet Horsfield, 1821
- Lanius schach caniceps Blyth, 1846
- Lanius schach erythronotus (Vigors, 1831)
- Lanius schach longicaudatus Ogilvie-Grant, 1902
- Lanius schach nasutus Scopoli, 1786
- Lanius schach schach Linnaeus, 1758
- Lanius schach stresemanni Mertens, 1923
- Lanius schach suluensis (Mearns, 1905)
- Lanius schach tricolor Hodgson, 1837[2]
Előfordulása
[szerkesztés]Ázsia területén honos, augusztus végén délre vonul. A Himalájában 3400 méter magasságban is megtalálható. Természetes élőhelyei a mérsékelt övi sivatagok, szubtrópusi és trópusi gyepek és cserjések, lápok és mocsarak környékén, valamint ültetvények, szántóföldek, vidéki kertek és városi régiók.[4]
Kárpát-medencei előfordulása
[szerkesztés]Egy alkalommal észlelték a Hanságban, de valószínűleg egy másik gébicsfaj hibridje volt.
Megjelenése
[szerkesztés]Testhossza 25 centiméter, testtömege 50-53 gramm.[5] Feje teteje szürke, fekete szemsávja van, torka fehér. A többi gébicshez képest hosszabb a farka.
![]() |
![]() |
Életmódja
[szerkesztés]Főként rovarokkal táplálkozik, de a madártojásokat és fiókákat is megeszi.
Szaporodás
[szerkesztés]Ágacskákból készíti fészkét, szőrrel és tollakkal béleli ki. Fészekalja 4-6 tojásból áll.
![]() |
Természetvédelmi helyzete
[szerkesztés]Az elterjedési területe rendkívül nagy, egyedszáma pedig ismeretlen. A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel.[4]
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ A Jboyd.net rendszerbesorolása. (Hozzáférés: 2022. június 18.)
- ↑ a b A taxon adatlapja az ITIS adatbázisában. Integrated Taxonomic Information System. (Hozzáférés: 2022. június 18.)
- ↑ Avibase. (Hozzáférés: 2022. június 18.)
- ↑ a b A faj adatlapja a BirdLife International oldalán. (Hozzáférés: 2022. június 18.)
- ↑ Oiseaux.net. (Hozzáférés: 2022. június 18.)
Források
[szerkesztés]- A faj szerepel a Természetvédelmi Világszövetség Vörös Listáján. IUCN. (Hozzáférés: 2022. június 18.)
- Magyarországi észlelése
- Novum állatvilág enciklopédia V.: Madarak II. Szerk. Christopher Perrins, Rita Demetriou, Tony Allan. Szeged: Novum. 2008. ISBN 978-963-9703-41-4 – magyar neve
További információk
[szerkesztés]- Lanius
- Madárfajok
- Afganisztán madarai
- Banglades madarai
- Bhután madarai
- India madarai
- Indonézia madarai
- Irán madarai
- Kambodzsa madarai
- Kazahsztán madarai
- Kelet-Timor madarai
- Kína madarai
- Kirgizisztán madarai
- Laosz madarai
- Malajzia madarai
- Mianmar madarai
- Nepál madarai
- Pakisztán madarai
- Pápua Új-Guinea madarai
- A Fülöp-szigetek madarai
- Szingapúr madarai
- Tajvan madarai
- Tádzsikisztán madarai
- Thaiföld madarai
- Türkmenisztán madarai
- Vietnám madarai
- Izrael madarai
- Japán madarai
- A Maldív-szigetek madarai
- Omán madarai
- Az Egyesült Arab Emírségek madarai
- Az Egyesült Királyság madarai