Kriolit
Kriolit | |
![]() | |
Kriolit a grönlandi Ivittuutról | |
Általános adatok | |
Kémiai név | nátrium-hexafluoro-aluminát |
Képlet | Na3AlF6 |
Kristályrendszer | monoklin |
Ásványrendszertani besorolás | |
Osztály | Halogenidásványok |
Alosztály | Összetett halogenidek |
Csoport | Kriolitcsoport |
Azonosítás | |
Megjelenés | kristályok vagy amorf por. |
Szín | színtelentől fehérig, vagy vöröses, zöldes, sárga, barna |
Fény | üvegszerű |
Átlátszóság | átlátszó és áttetsző |
Törésmutató | nα = 1,3385–1.339, nβ = 1,3389–1.339, nγ = 1,3396–1,34 |
Pleokroizmus | színtelen |
Keménység | 2,5-3 |
Hasadás | nincs |
Törés | egyenetlen |
Olvadáspont | 1012 °C |
Oldhatóság | Vízben nem oldódik. AlCl3-oldatban feloldható, valamint mérgező hidrogén-fluorid gáz képződése közben kénsavban is oldódik |
Sűrűség | 2,97 g/cm³ |
Különleges tulajdonság | olvadáspont-csökkentő |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Kriolit témájú médiaállományokat. |
A kriolit (nátrium-hexafluoro-aluminát, Na3AlF6) egy ritka ásvány, amelyet Grönland nyugati partvidékén bányásztak a lelőhely 1987-es kimerüléséig. Nevét a jéghez hasonló színéről, valamint alacsony olvadáspontjáról kapta, görögül cryò = fagy, és lithòs = kő.[1] A kriolitot egykor alumínium kinyerésére használták, később az alumíniumgyártásban az elektrolízis során használták fel. Ma a kriolit kulcsszerepet tölt be az alumíniumgyártásban. A Hall–Héroult-eljárás során az alumínium-oxidot (Al2O3) olvadt kriolitban (Na3AlF6) oldják fel, hogy ezzel csökkentsék az olvadáspontot, és megkönnyítsék az elektrolízist. A vegytiszta kriolit olvadáspontja 1012 °C. Kis százaléknyi alumínium-oxid feloldásával az olvadáspontja körülbelül 1000 °C-ra csökken. Még így is tekintélyes mennyiségű energia szükséges mind az olvasztáshoz, mind az elektrolízishez, de ez az eljárás sokkal kevesebb energiát igényel, mint ha magát az alumínium-oxidot olvasztanák meg. Mivel ma már a kriolit túl ritka a természetben, hogy erre a célra felhasználják, ezért mesterségesen állítják elő alumínium-fluorid, timföld és nátrium-hidroxid felhasználásával, vagy közvetlenül alumínium-fluorid és nátrium-aluminát reagáltatásával.
Fizikai tulajdonságai
[szerkesztés]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bc/Cryolite-unit-cell-3D-polyhedra.png/200px-Cryolite-unit-cell-3D-polyhedra.png)
Színe változatos, élénk bíborszínű, kék, zöld vagy sárga, vöröses narancssárga, rózsaszínű, fehér vagy barna. Egyetlen kristályon belül is lehetnek különböző színű övek. A tiszta, szennyezetlen kristályok színtelenek. Durvaszemcsés, hexaéderes vagy oktaéderes kristályokat alkot. Mohs-keménysége 2,5-3 közötti, sűrűsége körülbelül 2,97 g/cm³. A kriolit törésmutatója nagyon közel áll a vízéhez, ezért a porított kriolit vízbe merítve szinte láthatatlanná válik.[2]
Források
[szerkesztés]- ↑ Cryolite: Cryolite mineral information and data. Mindat.org (2010-10-03). Hozzáférés ideje: 2010-10-25.
- ↑ Cornelis Klein, 2002, Manual of Mineral Science – Manual of Mineralogy, 22th ed., John Wiley and Sons, New York ISBN 0-471-25177-1, 401. o.