Lucian Mureșan
Lucian Mureșan | |||
![]() | |||
Született | 1931. május 23. (93 éves) Felsőfernezely | ||
Állampolgársága | román | ||
Nemzetisége | román | ||
Foglalkozása | katolikus pap | ||
Tisztsége |
| ||
Kitüntetései | Officer of the Order of the Star of Romania | ||
fogaras-gyulafehérvári nagyérsek | |||
Vallása | román görögkatolikus egyház | ||
Pappá szentelés | 1964. december 19. | ||
Püspökké szentelés | 1990. május 27. Nagybánya | ||
Szentelők |
| ||
Hivatal | máramarosi püspök | ||
Hivatali idő | 1990–1994 | ||
Elődje | Ioan Dragomir (segédpüspök) | ||
Utódja | Ioan Șișeștean | ||
Hivatal | fogaras-gyulafehérvári érsek, 2005-től nagyérsek | ||
Hivatali idő | 1994– | ||
Elődje | Alexandru Todea | ||
Utódja | hivatalban | ||
Szentelt püspökök | |||
Társszentelt püspökök | |||
| |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Lucian Mureșan témájú médiaállományokat. | |||
Sablon • Wikidata • Segítség |
Lucian Mureșan (Felsőfernezely, 1931. május 23. –) román görögkatolikus pap, a Fogaras-Gyulafehérvári görögkatolikus főegyházmegye nagyérseke, a román görögkatolikus egyház elöljárója. Bíboros, római címtemploma a Szent Atanáz-templom . 2012. október 24-én a Román Akadémia tiszteletbeli tagjává választotta.[1]
Pályafutása
[szerkesztés]Származása és tanulmányai
[szerkesztés]Görögkatolikus családba, Petru és Maria Mureșan (született Breban) tizenkét gyermeke közül tizedikként született. Az elemi iskola hat osztályát szülőfalujában végezte 1938 és 1944 között. 1944-től 1948-ig Nagybányán járt gimnáziumba, de miután az 1948-as tanügyi reform megszüntette az iskolákban a hittanoktatást, és ugyanebben az évben a román görögkatolikus egyházat betiltották, – látva, hogy nem tudja megvalósítani tervét, a papi hivatást – kilépett a gimnáziumból. 1948 és 1951 között ugyanitt elvégzett egy faipari szakiskolát, és végül ezzel párhuzamosan látogatás nélküli tagozaton elvégezte a líceumot is.
1951–1954 között a kötelező katonai szolgálatát töltötte, és a kistoronyi repülőtiszti iskolába járt. Az iskola elvégzése után Craiovára helyezték a sugárhajtóműves repülőgép-zászlóaljhoz. Amikor a román hadsereg kommunista vezetése tudomást szerzett arról, hogy Lucian Mureșan a görögkatolikus egyházhoz tartozik, nemkívánatosnak minősítették, és áthelyezték egy munkaalakulathoz, amely a békási vízerőmű építésén dolgozott, majd 1954-ben leszerelték.
A görögkatolikus egyház betiltása miatt nem volt módja szabályos módon görögkatolikus pappá válnia. 1954-től, miközben arra a lehetőségre várt, hogy teológiai tanulmányokat végezzen, különböző adminisztratív munkahelyeken dolgozott.
Iuliu Hossu püspök javaslatára Márton Áron püspök 1955-ben, közvetlenül a börtönből szabadulása után öt görögkatolikus ifjút fogadott be a gyulafehérvári római katolikus teológiai intézetbe, egyet-egyet mindegyik görögkatolikus egyházmegyéből. Az első két év után csak ketten maradtak, majd az 1958/59-es tanévben, amikor a negyedik évfolyamra járt, a kultuszminisztérium tudomást szerzett a létezésükről, és közbenjárt a gyulafehérvári főegyházmegyénél az eltávolításuk érdekében. Márton Áron nem volt hajlandó kiutasítani őket, de a kommunista hatóságok nyomására elhagyták a teológiai intézetet. Lucian Mureșan számára ez egyben a Securitate általi megfigyelés kezdetét jelentette. Egy éven át nem tudott semmilyen munkakörben elhelyezkedni, még csillésnek sem vették fel a bányába. Egy év múlva segédmunkásként vették fel egy felsőfernezelyi kőfejtőbe, ahol tíz évig dolgozott, később pedig a máramarosi Út- és Hídépítő Igazgatósághoz. Ennél a vállalatnál dolgozott 1990. júniusi nyugdíjazásáig.
Minden üldözés ellenére Lucian Mureșan folytatta teológiai tanulmányait, és vizsgáit illegalitásban tette le a megszüntetett teológiai akadémiák még szabadlábon levő professzorainál. A záróvizsgát is titokban tette le, és várta a felszentelést. Miután a még életben levő görögkatolikus püspökök kiszabadultak a börtönből, Ioan Dragomir máramarosi segédpüspök szentelte pappá 1964. december 19-én.
Felszentelése után titokban elkezdte a pásztori szolgálatot. Elsősorban a fiatalokkal foglalkozott, különös tekintettel a papnak készülőkre.[2]
Püspöki pályafutása
[szerkesztés]Ioan Dragomir püspök 1985. április 25-én bekövetkezett halála után másfél évig ideiglenes jelleggel töltötte be az ordináriusi tisztséget, majd 1986. augusztusban Alexandru Todea, a román görögkatolikus egyház metropolitája a székeskáptalannal történt tanácskozást követően a Máramarosi egyházmegye ordináriusává nevezte ki.
Az 1989-es romániai forradalom és a román görögkatolikus egyház újbóli törvényessé válása után, 1990. március 3-án II. János Pál pápa máramarosi püspökké nevezte ki. Lucian Mureșan az egyházmegyének időrendben a harmadik püspöke Alexandru Rusu – aki a szamosújvári börtönben hunyt el 1963-ban – és Ioan Dragomir – aki csak segédpüspök volt – után. Május 27-én szentelték püspökké Nagybányán egy szabadtéri főpapi liturgia keretén belül, több mint 20 000 hívő részvételével. A felszentelő püspök Alexandru Todea metropolita volt, II. János Pál pápa megbízottja, Guido del Mestri érsek és Ioan Ploscaru lugosi püspök segédletével.[2] A szertartást nem lehetett a nagybányai görögkatolikus székesegyházban megtartani, mert abban az időben egy ortodox plébánia foglalta el.
Mureșan püspök tevékenysége eredményeképpen Nagybányán egyetemi rangú teológiai intézet nyílt, amely az 1990/91-es tanévet 70 nappali tagozatos és 20 látogatás nélküli tagozatos diákkal kezdte el. Ugyanitt, a Hitoktatói Kar hároméves kurzusain 89 fiatal kezdte el tanulmányait.[2]
Miután Alexandru Todea bíboros visszavonult a Fogaras-Gyulafehérvári főegyházmegye vezetésétől, 1994. július 4-én Lucian Mureșant nevezték ki a helyére érsek-metropolitának. A beiktatására a balázsfalvi görögkatolikus érseki székesegyházban került sor augusztus 27-én. 1998-tól 2001-ig, majd 2004-től újra a Romániai Katolikus Püspöki Konferencia elnöke volt.2003-ban II. János Pál pápa a Keleti Egyházak Kongregációja tagjává nevezte ki.[2] 2005. december 16-án XVI. Benedek pápa nagyérseki egyháznak nyilvánította a román görögkatolikus egyházat,[3] ezzel párhuzamosan Mureșan érsek a katolikus egyház négy nagyérsekének egyike lett.
Elindította a balázsfalvi Szentháromság-székesegyház 1994-ben befejezett felújítását. 1995 és 1998 között egyháztartományi zsinatot hívott össze. Nevéhez fűződik a hét görögkatolikus vértanú püspök boldoggá avatási eljárásának elindítása.[2]
2012. február 18-án XVI. Benedek pápa bíborossá emelte,[4] és római címtemplomává a Szent Atanáz-templomot jelölte ki.[5]
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Filosoful Mihai Şora şi cardinalul Lucian Mureşan, aleşi membri de onoare ai Academiei Române. www.romaniaculturala.ro. România Culturală (2012. október 24.) (Hozzáférés: 2015. május 11.) arch
- ↑ a b c d e PF Lucian Mureşan (román nyelven). Román görögkatolikus egyház, 2018. (Hozzáférés: 2019. május 12.)
- ↑ Despre bisericile arhiepiscopale majore. In: Codul canoanelor Bisericilor orientale, 151-154. www.intratext.com (Hozzáférés: 2015. május 11.)
- ↑ Iuliana Enache: Papa Benedict al XVI-lea numește 22 de noi cardinali, între care PF Lucian Mureșan. www.gandul.info (2012. február 18.) (Hozzáférés: 2015. május 11.)
- ↑ Consistory: New cardinals and their churches. www.news.va. Vatican Radio (2012. február 18.) (Hozzáférés: 2015. május 11.) arch
Források
[szerkesztés]- Lucian Cardinal Mureşan. www.catholic-hierarchy.org (Hozzáférés: 2015. május 11.)
- Lucian Mureșan va fi numit cardinal de către Papa Benedict al XVI-lea. Este al treilea cardinal din istoria României. România liberă, (2012. január 6.) arch Hozzáférés: 2015. május 11.
További információk
[szerkesztés]- Lucian Cardinal Mureşan, Catholic-Hierarchy (angol)
- Az az érzésem támadt, hogy egy szent előtt állok. Lucian Mureşan bíborossal, görögkatolikus nagyérsek-metropolitával, a Romániai katolikus Püspöki Konferencia elnökével Fodor György beszélget. Keresztény Szó, XXIV. évf. 2. sz. (2013. február)
- Dobrater Lucian: Preafericitul Părinte Lucian Mureșan, intervievat în ajunul consistoriului în care a fost creat cardinal: „Am avut o singură dorință toată viața, să fiu preot al lui Cristos” [Interjú bíborossá való kinevezése előtt]. Jurnalul Național, (2012. február 19.) arch Hozzáférés: 2015. május 11.
- Dorin Țimonea: De la târnăcop la Vatican [A csákánytól a Vatikánig]. Adevărul, (2012. január 8.) Hozzáférés: 2015. május 11.