Oleg Konsztantyinovics Antonov
Oleg Konsztantyinovics Antonov | |
![]() | |
Oleg Antonov ukrán postai bélyegen | |
Született | 1906. február 7. Troici |
Elhunyt | 1984. április 4. (78 évesen) Kijev |
Állampolgársága | |
Nemzetisége | orosz |
Házastársa | Elizaveta Shahkhatuni |
Foglalkozása | gépészmérnök |
Tisztsége | a Szovjetunió Legfelsőbb Tanácsának tagja |
Iskolái | Nagy Péter Szentpétervári Műszaki Egyetem |
Kitüntetései |
|
Sírhelye | Bajkove temető |
![]() | |
Oleg Konsztantyinovics Antonov aláírása | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Oleg Konsztantyinovics Antonov témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Oleg Konsztantyinovics Antonov (oroszul: Олег Константинович Антонов; Troici, 1906. február 7. – Kijev, 1984. április 4.) orosz származású szovjet gépészmérnök, repülőgéptervező. Az Antonov tervezőiroda alapítója, 1984-es haláláig annak vezetője és főkonstruktőre volt.
Az Orosz Birodalomban, a Moszkvai kormányzóság Podolszki járásának Troicij nevű falujában született. 1922-től Szaratovban élt. 1915-ben iratkozott be a szaratovi reáliskolába, ahol két évet végzett el. Ezt követően a szaratovi gimnáziumban tanult 1922-ig. 1923-tól a Légiflotta Barátainak Társaság Szaratovi kormányzósági szervezete vitorlázórepülő részlegének felelős titkára volt.
1965-ben egyike volt annak a 77 aláírónak, akik nyílt levélben tiltakoztak az ukrán értelmiségiek elleni megtorlások ellen; Vaszil Sztusz fogsága idején pedig segítette a költő családját.[1]
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Olekszandr Hiszem, Olekszandr Martinyuk: Ukrajna története: Tankönyv a magyar oktatási nyelvű általános középfokú tanintézetek 11. osztálya számára. 2019. 119. o. ISBN 978-617-09-5215-8