Tea Party mozgalom
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/07/9.12_tea_party_in_DC.jpg/250px-9.12_tea_party_in_DC.jpg)
A Tea Party mozgalom amerikai populista[1][2][3] politikai mozgalom, amelyet általában konzervatívnak és libertariánusnak tartanak. A mozgalom több tiltakozást szervezett, és több politikai jelöltet is támogatott már 2007 óta.[4][5][6] A legtöbben 2007 december 16-tól számítják a Tea Party létrejöttét, amikor Ron Paul republikánus elnökjelölt több mint 6 millió dollár adományt gyűjtött kampánya részére egy úgynevezett pénz bomba akció (money bomb) keretében. A mozgalom támogatja a kormányzati kiadások csökkentését,[7][8] különböző mértékben az adózás elleni ellenállást,[8] az államadósság és a szövetségi kormány deficitjének a csökkentését,[7] és a ragaszkodást az Amerikai Egyesült Államok alkotmányának eredetista értelmezéséhez.[9] A 2020-as évekre a mozgalom elkezdett eltűnni, beleolvadt a mainstream Republikánus Pártba, ideológiailag fontos része lett, de a Tea Party elnevezést elhagyta.[10][11]
A mozgalom neve utalás a bostoni teadélutánra (angolul: Boston Tea Party), az elégedetlen gyarmatiak 1773-as megmozdulására, amikor a teát egy hajóról a tengerbe öntötték tiltakozásként az adók ellen.[12] Néhányan úgy utaltak a „Tea” nevére, mint a Taxed Enough Already (magyarul: Épp eléggé megadóztatva) rövidítésére.[13][14]
A mozgalomnak képviselőcsoportja van a képviselőházban és a szenátusban.[15] A Tea Party-nak nincs központi vezetősége, hanem laza együttműködésű országos és helyi csoportokból áll, amelyek maguk határozzák meg saját platformjaikat és napirendjüket.[16]
Források
[szerkesztés]- ↑ Halloran, Liz. „What's Behind The New Populism?”, NPR, 2010. február 5.
- ↑ Barstow, David. „Tea Party Lights Fuse for Rebellion on Right”, New York Times, 2010. február 16.
- ↑ Fineman, Howard. „Party Time”, Newsweek, 2010. április 6.
- ↑ Servatius, David. „Anti-tax-and-spend group throws "tea party" at Capitol”, Deseret News, 2009. március 6.. [2009. június 13-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2009. június 16.)
- ↑ „Anger Management”, The Economist, 2009. március 5. (Hozzáférés: 2010. április 25.)
- ↑ Tapscott, Mark. „Tea parties are flash crowds Obama should fear”, The San Francisco Examiner , 2009. március 19.. [2009. április 19-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2009. június 16.)
- ↑ a b Gallup: Tea Party's top concerns are debt, size of government The Hill, July 5, 2010
- ↑ a b Tea Party DC March: "Lower Taxes and Less Spending" Archiválva 2010. szeptember 16-i dátummal a Wayback Machine-ben Fiscal Times, September 12, 2010
- ↑ Liptak, Mark. „Tea-ing Up the Constitution”, The New York Times , 2010. március 13. (Hozzáférés: 2010. október 31.)
- ↑ Jossey, Paul H.: How We Killed the Tea Party (angol nyelven). POLITICO Magazine, 2016. augusztus 14. (Hozzáférés: 2023. október 19.)
- ↑ Belvedere, Matthew J.: 'It's their turn' — former GOP House Speaker John Boehner says Democrats are having their own tea party-like moment (angol nyelven). CNBC, 2019. március 15. (Hozzáférés: 2023. október 19.)
- ↑ Lepore, Jill. The Whites of Their Eyes: The Tea Party's Revolution and the Battle over American History. Princeton University Press, 77–79. o. (2010). ISBN 978-0691150277
- ↑ Schroeder, Anne: T.E.A. = Taxed Enough Already. Politico.com, 2009. április 8. (Hozzáférés: 2011. augusztus 1.)
- ↑ This World: Tea Party America, BBC 2, November 1, 2010. [2013. július 27-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. február 27.)
- ↑ Senate Tea Party Caucus to Meet Jan. 27 Archiválva 2011. október 13-i dátummal a Wayback Machine-ben Roll Call, Jan. 14, 2011. Hozzáférés ideje: January 29, 2011.
- ↑ Mad As Hell: How the Tea Party Movement Is Fundamentally Remaking Our Two-Party System. Harper, 132–136. o. (2010). ISBN 978-0-06-199523-1