Vándorkagyló
Vándorkagyló | ||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Élő vándorkagylók, héjuk nyitott, lélegeznek
| ||||||||||||||
Természetvédelmi státusz | ||||||||||||||
Nem szerepel a Vörös listán | ||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||
| ||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||
Dreissena polymorpha Pallas, 1771 | ||||||||||||||
Szinonimák | ||||||||||||||
| ||||||||||||||
Elterjedés | ||||||||||||||
![]() Elterjedési területe
| ||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Vándorkagyló témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Vándorkagyló témájú médiaállományokat és Vándorkagyló témájú kategóriát. |
A vándorkagyló (Dreissena polymorpha) a kagylók (Bivalvia) osztályának a Veneroida rendjébe, ezen belül a vándorkagylók (Dreissenidae) családjába tartozó faj.
Előfordulása
[szerkesztés]Eredetileg a Fekete-tengerbe torkolló folyókban élt, de az elmúlt 150 évben nyugat felé erősen elterjedt (inváziós faj), és ma már Közép-Európában szinte mindenhol megtalálható.
Alfajai
[szerkesztés]- Dreissena polymorpha polymorpha
- Dreissena polymorpha andrusovi
Megjelenése
[szerkesztés]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a9/Dreissena_polymorpha3.jpg/250px-Dreissena_polymorpha3.jpg)
A vándorkagyló teknője elöl háromszögletűen kihegyezett, hátul (az ehető kékkagylóhoz hasonlóan) kerek, 25-40 milliméter hosszú és 13-18 milliméter széles. Búbja egészen elöl helyezkedik el. A teknő oldala alul élesen megtörik, ezért a kagyló keresztmetszetben háromélű. Alapszíne szürkéssárga, zegzugos barna vonalakkal rajzos, előrehaladottabb korban piszkos sötétszürke. Lábának mirigye (bisszusz) finom, megszilárduló fonalakat termel, ezekkel szilárdan a vízfenékhez tapad.
Életmódja
[szerkesztés]A vándorkagyló folyók, csatornák, tavak lakója. Az állat kövekre, fadarabokra vagy más kagylókra és vízi járművekre telepedve él.
Szaporodása
[szerkesztés]A vándorkagyló petéket rak, amelyekből szabadon úszó, úgynevezett veligera-lárvák fejlődnek. Ezek eleinte a planktonban élnek, később helyhez kötötté válnak.
Források
[szerkesztés]- Nagy európai természetkalauz. Összeáll. és szerk. Roland Gerstmeier. 2. kiadás. Budapest: Officina Nova. 1993. ISBN 963 8185 40 6