Bartninkai
Kitos reikšmės – Bartninkai (reikšmės).
Bartninkai | ||
---|---|---|
![]() | ||
54°30′11″š. pl. 23°01′37″r. ilg. / 54.503°š. pl. 23.027°r. ilg. | ||
Apskritis | ![]() | |
Savivaldybė | ![]() | |
Seniūnija | Bartninkų seniūnija | |
Gyventojų | 362 | |
![]() |
Bartninkai | |
Istoriniai pavadinimai | lenk. Bartniki[2] |
Bartninkai – miestelis Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 17 km į pietus nuo Vilkaviškio, kelių 5106 Vilkaviškis–Bartninkai–Aistiškiai ir 5115 Patilčiai–Bartninkai–Kaupiškiai sankirtoje, Širvintos dešiniojo intako Aistos kairiajame krante. Seniūnijos, parapijos ir seniūnaitijos centras. Stovi Bartninkų Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia, veikia paštas (LT-70021), ambulatorija, Bartninkų Jono Basanavičiaus vidurinė mokykla, biblioteka, Bartninkų dvaro sodyba. Miestelio planas radialinis, sodybos išsidėsčiusios abipus kelių į Vilkaviškį, Kalvariją, Pajevonį. Iki XVIII a. pabaigos jo planas buvo linijinis, bet XVIII a. septintame dešimtmetyje tapo Alytaus ekonomijos rakto centru ir ekonomijos valdytojas Antanas Tyzenhauzas miestelį pavertė dvaro centru, nutiesė kelius į Kalvariją ir Pajevonį, pagal kuriuos ir įšsiplėtė miestelis. Miestelio senojoje dalyje yra būdingų XVIII a. pabaigos plano elementų.[3]
Etimologija
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Vietovardis leidžia manyti, kad pirmieji kaimo gyventojai vertėsi drevine bitininkyste – kopinėjo medų iš miško medžių drevių. Rusiškai drevė vadinta борть, o žmonės, užsiiminėję šiuo verslu, slavų kalbose vadinti бортники („drevininkai“). Taip pat galima kilmė iš asmenvardžio Bar̃tninkas.[4]
Istorija
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Gyvenvietė įsikūrė XVI a. antrojoje pusėje. Bartninkuose rasti 2 akmeniniai kirviai keturkampėmis pentimis ir dviašmenis akmeninis kirvis. 1649 m. minimas Bartninkų kaimas, kuris priklausė Alytaus ekonomijos Karalkrėslio vaitystei ir turėjo 16 valakų žemės. 1744 m. minimas miestelis. Ekonomijos valdytojas Antanas Tyzenhauzas pastatydino gelumbės audyklą, geležies liejyklą, bet 1780 m. nušalinus A. Tyzenhauzą įmonės sunyko.
1663 m. pastatyta Bartninkų bažnyčia, 1783 m. įkurta parapija. 1790 m. Bartninkų Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia perstatyta iš akmenų mūro, 1865 m. pristatyti bokštai ir prieangis. 1944 m. bažnyčia susprogdinta, 1950 m. atstatyta medinė.
Nuo 1781 m. iki XIX a. antrosios pusės veikė parapinė, nuo 1868 m. (?) iki 1915 m. – valdinė mokykla, 1915–1949 m. pradinė, nuo 1949 m. septynmetė, aštuonmetė, nuo 1979 m. vidurinė mokykla.
Po 1831 m. sukilimo caras Bartninkus dovanojo rusų kariškiams Nosticams, kurie valdą paskelbė majoratu. XIX a. buvo dvaras Vilkaviškio apskrities Bartninkų valsčiuje.[5] 1905 m. pabaigoje gyventojai išvaikė caro valsčiaus pareigūnus. 1944 m. miestelis nukentėjo per karo veiksmus. Pokario metais apylinkėse veikė Tauro apygardos, Vytauto partizanų rinktinės Lietuvos partizanai.
Sovietmečiu buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.[6]
1999 m. patvirtintas Bartninkų herbas. Miestelis turi ir savo vėliavą.
Administracinis-teritorinis pavaldumas | ||
---|---|---|
XVIII a. | Bartninkų valsčiaus centras | Kalvarijos apskritis |
1867–1948 m. | Vilkaviškio apskritis | |
1948–1950 m. | Kalvarijos apskritis | |
1950–1995 m. | Bartninkų apylinkės centras | Vilkaviškio rajonas |
1995– | Bartninkų seniūnijos centras | Vilkaviškio rajono savivaldybė |
Gyventojai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]1736 m. gyveno 6 šeimos. Visuotiniame Lietuvos Respublikos gyventojų 1923 m. rugsejo 17 dienos surašyme atskirai paminėtas Bartninkų kaimas su 72 ūkiais ir 539 gyventojais, ir Bartninkų dvaras su 33 ūkiais ir 144 gyventojais.
![]() ![]() | |||||||||
1827 m. | 1888 m.[7] | 1897 m.sur. | 1923 m.sur.[8] | 1959 m.sur. | 1970 m.sur.[9] | 1975 m. | 1979 m.sur.[10] | ||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
302 | 748 | 493 | 539 | 330 | 360 | 498 | 564 | ||
1984 m.[11] | 1989 m.sur.[12] | 2001 m.sur.[13] | 2011 m.sur.[14] | 2021 m.sur.[15] | - | - | - | ||
686 | 547 | 495 | 390 | 362 | - | - | - | ||
|
Žymūs žmonės
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- Vincentas Gelgota (1905.09.10 - 1975.11.24 Skardupiuose) kunigas, politinis kalinys
- Mykolas Naujokaitis (1915–2004), teisininkas, politinis veikėjas
- Antanas Ališauskas (? – 1946.03.17 Bogušaičių kaime), Lietuvos partizanas
- Albinas Baranauskas (1924–2013), rašytojas
- Danutė Bindokienė (g. 1932 m.), žurnalistė, rašytoja, redaktorė
- Elvyra Žebertavičiūtė (g. 1932 m.), teatro ir kino aktorė
Šaltiniai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- ↑ Aldonas Pupkis, Marija Razmukaitė, Rita Miliūnaitė. Vietovardžių žodynas. – Vilnius, Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. ISBN 5-420-01497-1. // (internetinis leidimas) [sudarytojai Marija Razmukaitė, Aldonas Pupkis]. ISBN 978-9955-704-23-2.
- ↑ Lenkų okupuoto Seinų krašto žemėlapis tarpukaryje 1929 m.
- ↑ Algimantas Miškinis Lietuvos urbanistikos paveldas ir jo vertybės. t. 1 Vilnius 199 m.
- ↑ Lietuvos vietovardžių geoinformacinė duomenų bazė. Prieiga internete https://ekalba.lt/lietuvos-vietovardziu-geoinformacine-duomenu-baze/
- ↑ Bartniki (1). Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich, T. I (Aa — Dereneczna). Warszawa, 1880, 111 psl. (lenk.)
- ↑ Vidmantas Daugirdas, Algimantas Miškinis. Bartninkai. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002. 683 psl.
- ↑ Списки населенныхъ мѣстъ Сувалкской губерніи: как матеріалъ для историко-этнографической географіи края. Собралъ Э. А. Вольтеръ. Санктпетербургъ, 1901. (Archive.org nuoroda)
- ↑ Lietuvos apgyventos vietos: pirmojo visuotinojo Lietuvos gyventojų 1923 m. surašymo duomenys. Kaunas: Finansų ministerija. Centralinis statistikos biūras, 1925.
- ↑ Lietuvos TSR kaimo gyvenamosios vietovės 1959 ir 1970 metais (Visasąjunginių gyventojų surašymų duomenys). Vilnius: Centrinė statistikos valdyba prie Lietuvos TSR Ministrų tarybos, 1974.
- ↑ Lietuvos TSR kaimo gyvenamosios vietovės (1979 metų Visasąjunginio gyventojų surašymo duomenys). Vilnius: Lietuvos TSR Centrinė statistikos valdyba, 1982.
- ↑ Bartninkai. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. // psl. 215
- ↑ Kaimo gyvenamosios vietovės (1989 metų Visuotinio gyventojų surašymo duomenys). Vilnius: Lietuvos Respublikos Statistikos departamentas, 1993.
- ↑ Marijampolės apskrities gyvenamosios vietovės ir jų gyventojai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2003.
- ↑ Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2011 metų gyventojų ir būstų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2013. Suarchyvuota 2022-04-08.
- ↑ Gyventojai gyvenamosiose vietovėse: Lietuvos Respublikos 2021 metų gyventojų surašymo rezultatai. Vilnius: Statistikos departamentas, 2022.
- Bartininkai. Mūsų Lietuva, T. 3. – Bostonas: Lietuvių enciklopedijos leidykla, 1966. – 403 psl.
|
Aplinkinės gyvenvietės | |||||||||||
![]() |
VILKAVIŠKIS – 18 km Geisteriškiai – 5 km |
Pašeimeniai – 6 km | ![]() | ||||||||
Užbaliai – 7 km PAJEVONYS – 14 km |
|
Patilčiai – 5 km | |||||||||
Ožkabaliai II – 4 km | Vartai (Vilkaviškis) – 4 km |