Burokai (Punskas)
Burokai lenk. Buraki | |
---|---|
Laiko juosta: (UTC+1) ------ vasaros: (UTC+2) | |
Valstybė | ![]() |
Vaivadija | ![]() |
Apskritis | Seinų apskritis |
Valsčius | Punsko valsčius |
Seniūnas | Petras Severinas (2008 m.) lenk. Piotr Seweryn |
Gyventojų | 51 |
Pašto kodas | PL 16-515 |
Kitos reikšmės – Burokai (reikšmės).
Burokai[1] (lenk. Buraki) – lietuviškas kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Punsko valsčiuje, Seinų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į šiaurės rytus nuo Punsko, prie Lietuvos – Lenkijos valstybinės sienos. Išlikusios aštuonios sodybos, visi gyventojai – lietuviai.[2].
Istorija
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaimas įsikūrė XVI a. – XVII a., priklausė Seivų dvarui. Išsiplėtė XIX a., prijungus gretimus Knypavo ir Buiviškių kaimus. Tai buvo tipiškas feodalinės sistemos rėžinis sodžius, išsidėstęs prie kelio iš Punsko į Būdvietį, Užukalnių kaimynystėje. 1765 m. pirmą kartą minimo Seivų dvaro sąraše nurodomos tik dvi Burokų sodybos, o 1789 m. jų jau buvo septynios su 37 gyventojais.
Praslinkus prūsmečiui, gyventojų padaugėjo: 1827 m. dvaro sąraše minimi jau 68 žmonės, o šalia buvusiosiose Buiviškėse – 26 gyventojai. Po Buiviškių prijungimo, 1880 m. Burokuose buvo jau 40 sodybų su 219 žmonių.
Prieš Pirmąjį pasaulinį karą ir jo metu kaime veikė slapta lietuviška daraktorių mokykla. 1920 m. pagal Suvalkų sutartį demarkacinė linija perskyrė kaimą į dvi dalis: į Burokus Lenkijos pusėje, kur liko dešimt ūkių su 238 ha žemės ir 54 gyventojais, ir Burokus (Kalvarija) Lietuvos pusėje. Tarpukario metais, esant griežtam pasienio režimui, kultūrinė veikla kaime buvo ribojama: norėdami švęsti, burokiškiai turėdavo keliauti į gretimus kaimus. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime buvo 54 gyventojai, iš kurių 31 lenkas ir 23 lietuviai.[3]
Antrojo pasaulinio karo metais, vokiečių okupacinė valdžia daugumą gyventojų privertė išsikelti į Lietuvą. Į apleistas sodybas hitlerininkai atkėlė lenkiškas šeimas iš Paprūsės. Okupantams pasitraukus, dalis ištremtųjų lietuvių sugrįžo į savo ūkius, tad po karo Burokai kūrėsi naujai. 1958 m. kovo 28 d. įsikūrė Lenkijos visuomeninės kultūros draugijos skyrius, kitos lietuviškos organizacijos. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Gyventojai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]![]() ![]() | |||||||
1775 m. | 1789 m. | 1827 m. | 1880 m. | 1988 m. | 2001 m.sur. | ||
---|---|---|---|---|---|---|---|
11 | 37 | 68 | 219 | 46 | 46 | ||
2011 m.sur.[4] | - | - | - | - | - | ||
42 | - | - | - | - | - | ||
|
Aplinkinės gyvenvietės | |||||||||||
![]() |
Marijampolė 35 km | ![]() | |||||||||
Punskas 5 km |
|
Lazdijai 17 km | |||||||||
Suvalkai 27 km | Seinai 17 km |
Žymūs žmonės
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- Birutė Zimnickienė – kaimo kepėja, už lietuviškus patiekalus laimėjusi pagrindinius prizus 2000 m. Lenkijos kulinarinio paveldo ir 2007 m. Palenkės vaivadijos kulinarijos konkursuose.[5]
Šaltiniai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- ↑ „Atvirkštinis lietuvių kalboje vartojamų tradicinių Lenkijos vietovardžių formų sąrašas“ (PDF). vlkk.lt. Suarchyvuotas originalas (PDF) 2012-02-14. Nuoroda tikrinta 2012-05-25.
- ↑ Kazimieras Garšva ir kt.. Burokai (Punskas). Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. III (Beketeriai-Chakasai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 646 psl.
- ↑ 1921 m. gyventojų surašymo duomenys
- ↑ Burokai(parengė Kazimieras Garšva). Visuotinė lietuvių enciklopedija (tikrinta 2024-02-16).
- ↑ Žurnalas „Aušra“ Archyvuota kopija 2009-10-05 iš Wayback Machine projekto.
Literatūra
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- Seinijos gyvenvietės ir gyventojai. Sudarė J. S. Paransevičius. Punskas, 2001. P. 22-26.
Nuorodos
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- Kaimo geografinė padėtis Punsko valsčiuje Archyvuota kopija 2008-04-07 iš Wayback Machine projekto.
- Kaimas žemėlapyje[neveikianti nuoroda]
|