Senojo kovotojo ševronas
![]() |
Šiam straipsniui ar jo daliai trūksta išnašų į patikimus šaltinius. Jūs galite padėti Vikipedijai pridėdami tinkamas išnašas su šaltiniais. |
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/83/Bundesarchiv_Bild_101III-Adendorf-044-09%2C_Max_Seela.jpg/250px-Bundesarchiv_Bild_101III-Adendorf-044-09%2C_Max_Seela.jpg)
Senojo kovotojo ševronas (vok. Ehrenwinkel für Alte Kämpfer) - NSDAP specialus skiriamasis garbės ženklas (sidabrinis ševronas) įvestas 1934 m. vasario mėn. Adolfo Hitlerio. Nešiotas ant dešinės rankovės. Būdavo suteikiamas vadinamųjų nacionalsocialistų "kovinių organizacijų" (SS, SA ir kt.) nariams. Nuo 1942 m. ševronas buvo skiriamas ir policijos, gaisrinės ir techninės pagalbos organizacijų nariams.
Antrojo pasaulinio karo metu aliuminio ir aukso siuvinėjimas buvo pakeistas paprastesniais sidabro pilkos ir tamsiai geltonos medvilnės skirtukais. Pirminės formos ševronai nuo to laiko naudoti tik įvairiuose paraduose.
Išvaizda
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Ant partinės palaidinės rankovės siūdavo juodą ševroną, persiūtą dviem sidabraspalviais (aliumininiais) siūlais. SS daliniuose ševroną ant pradžioje dėvėtos juodos uniformos (vėliau žemės pilkumo, dar vėliau - pilkai žalio munduro) sudarydavo trys lygiagrečios galionų juostelės.
Būdavo naudojamas ir kitokios formos antsiuvas, kurį sudarydavo galioninis ševronas, prisiūtas ne tiesiogiai prie rankovės, bet prie audeklinio trikampio (juodo, žemės pilkumo ar pilkai žalio, pagal uniformos, kuria buvo skirtas, spalvos) kampu žemyn.
1935 m. buvo įvesta ševrono versija, skirta SS nariams, kurie buvo Vokietijos policijos ar vermachto veteranai. Šis ševronas turėjo sidabraspalvę aštuonkampę žvaigždutę ševrono viduje.
Teisė nešioti
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Teisę nešioti ševroną gaudavo tik tie SS nariai, kurie į NSDAP įstojo „kovos tarpsnyje“, iki momento, kai 1933 m. sausio 30 d. reichsprezidentas P. Hindenburgas paskyrė A. Hitlerį Vokietijos reichskancleriu.
Teisė nešioti senojo kovotojo ševroną buvo laikoma didele garbe, kadangi buvo paliudijimas, kad šis asmuo ištikimas nacionalsocializmo idėjoms ir tapo jo šalininku, kol NSDAP neturėjo valdžios ir priklausymas jai ne teikė privilegijų, o kėlė nemažai pavojų.
Vėliau teisę nešioti šį ševroną gavo ir Austrijos esesininkai, tapę SS nariais iki 1938 m. anšliuso, kai Austrijos esesininkai buvo persekiojami ir net internuojami specialiose stovyklose.
Žinomesni apdovanotieji Senojo kovotojo ševronais
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Apdovanotieji išdėstyti pagal priklausomybę ir įstojimo metus.
- Max Amann (NSDAP numeris: 3)
- Philipp Bouhler (NSDAP numeris: 12)
- Karl Kaufmann (NSDAP numeris: 95)
- Friedrich Hildebrandt (NSDAP numeris: 3653)
- Hans Weinreich (NSDAP numeris: 5920)
- Walter Buch (NSDAP numeris: 7733)
- Wilhelm Grimm (NSDAP numeris: 10134)
- Martin Bormann (NSDAP numeris: 60508)
- Albert Forster (SS numeris: 158)
- Heinrich Himmler (SS numeris: 168)
- Fritz Weitzel (SS numeris: 408)
- Kurt Daluege (SS numeris: 1119)
- Sepp Dietrich (SS numeris: 1177)
- Karl von Eberstein (SS numeris: 1386)
- Theodor Eicke (SS numeris: 2921)
- August Heißmeyer (SS numeris: 4370)
- Reinhard Heydrich (SS numeris: 10120)
- Franz Xaver Schwarz (SS numeris: 38500)
- Hans Baur (SS numeris: 171865; NSDAP numeris: 48113)
- Felix Steiner (SS numeris: 253351)
- Karl Hanke (NSDAP numeris: 102 606; SS numeris: 203 103)