Edmunds Goldšteins (1927—2008) bija latviešu komponists, pianists un mūzikas pedagogs. Vācis dažādu Latvijas novadu tautas mūziku, 1980. gados ierosināja izdot latviešu folkloras skaņuplašu sēriju.
Dzimis 1927. gada 19. septembrī Liepājā galdnieka ģimenē. 1937. gadā sāka apgūt klavierspēli pie privātskolotājiem, vēlāk Liepājas Tautas konservatorijā (1939–1940), baptistu Ciānas draudzes svētdienas skolas orķestrī spēlēja harmoniju un klavieres.
Pēc Latvijas okupācijas viņš 1940. gadā pārcēlās uz Rīgu, kur mācījās Latvijas Konservatorijas Paula Šūberta (1940–1944) klavieru klasē un Jāzepa Vītola kompozīcijas un teorijas klasē (1943–1944), vēlāk Arvīda Dauguļa (1944–1946) klavieru klasē un Ādolfa Skultes kompozīcijas klasē (1948–1953).
Līdztekus strādāja par pianistu Valsts Leļļu teātrī (1945–1947), pēc studiju beigām Radio un TV simfoniskajā orķestrī (1955–1970), kā arī dažādos estrādes un džeza orķestros un ansambļos. Savā komponista darbībā vislielāko uzmanību veltīja kormūzikai, instrumentālajai kamermūzikai un simfoniskajai jaunradei, guva popularitāti arī ar estrādes dziesmām, bet īpašu atzinību iemantoja ar tautasdziesmu apdarēm.
Miris 2008. gada 6. oktobrī.[1]
- trīs simfonijas
- četri instrumentālie koncerti (vijolei, čellam, mežragam, klavierēm)
- latviešu tautasdziesmu apdares korim un instrumentiem
- instrumentālā kamermūzika
- estrādes dziesmas.[2]