Gerhard Heiberg
Gerhard Heiberg | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 20. apr. 1939[1]![]() Oslo[1] | ||
Beskjeftigelse | Næringslivsleder, idrettsleder, siviløkonom ![]() | ||
Utdannet ved | Copenhagen Business School California State University | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Medlem av | Den internasjonale olympiske komité (1994–) | ||
Utmerkelser | Finlands løves orden Idrettsgallaens hederspris (2017) St. Olavs Orden (1994) Den olympiske orden i gull (1994)[2] Mono-ordenen | ||
Jens Gerhard Heiberg (født 1939) er en norsk næringslivsleder og idrettsleder som er mest kjent fra tiden som president for LOOC og sitt engasjement i Den internasjonale olympiske komité (IOK).
Biografi
[rediger | rediger kilde]Heiberg er sønn av advokat Jens Gerhard Holmboe Heiberg (1903–1989) og Johanne Marie Baumann Nielsen (1908–1986).[3][4] Han ble gift i 1970 med Else Cathrine Matheson (f. 1947).[5]
Han er utdannet siviløkonom ved Handelshøjskolen i København og California State University.[6] Etter endt utdanning tok han ett år som lærling i treforedlingsindustrien i USA før han flyttet tilbake til Norge.
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d9/Menem_recibe_a_miembros_del_COI_de_Noruega%2C_Jamaica_y_Sud%C3%A1n.jpg/250px-Menem_recibe_a_miembros_del_COI_de_Noruega%2C_Jamaica_y_Sud%C3%A1n.jpg)
Heiberg begynte sin karriere som markedsanalytiker i Norsk Hydro (1965–1966). Etter det hadde han flere lederstillinger i Borregaard (ett år i Paris og seks i år Østerrike), før han begynte som viseadministrerende direktør i Norcem i 1972. Han ble administrerende direktør 1973 og konsernsjef i 1987 for det fusjonerte Aker Norcem.
I 1989 tok han over som president i LOOC, organisasjonskomiteen for Vinter-OL på Lillehammer (1989–1994).[6] I 1994 ble han medlem av IOK og var styremedlem i samme organisasjon fra 2003 til 2017.[7] Deretter æresmedlem.[8] Han var også medlem av koordineringskomitéen for vinter-OL i Nagano, og koordineringskomitéen for vinter-OL i Salt Lake City.[9] I 2004 ble han rangert som nummer 10 på en liste over verdens mektigste personer innen sport, av det uavhengige internasjonale nyhetsbrevet Sport Intern.[10] Heiberg mottok også en del kritikk under tiden han var IOC-medlem. Blant annet så fikk han mye kritikk i 2008 etter at han offentlig gikk ut og avviste kritikken som hadde blitt rettet mot Kina i forbindelse med at de skulle arrangere Sommer-OL i 2008. Bakgrunnen var menneskerettighetssituasjonen i Kina og at de like før OL hadde slått ned opptøyer i Tibet.[11][12][13][14]
Heiberg har også hatt flere verv i næringslivet. Blant annet har han vært styreformann i Aker (1989–1996), Den norske Bank (1995–2000), Norges Eksportråd, Oslo Kammermusikk Festival, styremedlem i Wilh. Wilhelmsen Limited, Oracle Norge og Petroleum Geo-Services.[15][9] I tillegg er han partner i selskapet Norscan Partners AS i Oslo.[15]
Utmerkelser
[rediger | rediger kilde]Heiberg har mottatt flere ordener og utmerkelser for sitt arbeid.[16] Han ble kommandør av St. Olavs Orden (1994)[17] og av den togolesiske Mono-ordenen, ridder av Finlands løves orden og av den franske Æreslegionen, samt innehaver av et stort ærestegn i sølv av det østerrikske Ærestegnet for fortjenester. Heiberg har også mottatt Den olympiske orden i gull og hedersprisen under Idrettsgallaen 2017.[18]
I 2001 deltok han i Dan Børge Akerøs TV-program Den store klassefesten på NRK.[6]
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ a b Store norske leksikon, snl.no, besøkt 10. juli 2021[Hentet fra Wikidata]
- ^ Norsk Telegrambyrå, utgitt 27. februar 1994, besøkt 10. juli 2021, «IOK-presidenten rakk å overrekke LOOC-president Gerhard Heiberg den Olympiske Orden i gull før han erklærte lekene avsluttet»[Hentet fra Wikidata]
- ^ Hoemsnes, Ole N. (28. september 2014). «Gerhard Heiberg». Norsk biografisk leksikon (norsk). Besøkt 23. januar 2019.
- ^ Heiberg, G.F. (1942). Slekten Heiberg: genealogiske oplysninger og personalhistorie. Oslo: Cammermeyer. s. 112.
- ^ Hoemsnes, Ole N. (28. september 2014). «Gerhard Heiberg». Norsk biografisk leksikon (norsk). Besøkt 18. april 2019.
- ^ a b c «Olympisk fest hos Dan Børge». arkiv.nrk.no. 2001. Besøkt 10. juli 2021.
- ^ «Olympedia – Gerhard Heiberg». www.olympedia.org. Besøkt 10. juli 2021.
- ^ «Ble æresmedlem i IOC». Dagbladet.no (norsk). 15. september 2017. Besøkt 21. september 2017.
- ^ a b «Jubilanter». Aftenposten. 20. april 1999.
- ^ «Heiberg nr. 10 på maktliste». www.aftenposten.no. Besøkt 4. juli 2022.
- ^ «- Pinlig av Gerhard Heiberg». www.vg.no. 2008. Besøkt 19. juli 2021.
- ^ «KrF og V kritiserer Heiberg:- Vitner om unnfallenhet». www.aftenposten.no. 2008. Besøkt 19. juli 2021.
- ^ «OL i Beijing 2008: Amnesty ber Gerhard Heiberg ta opp menneskerettigheter under IOC-møte». amnesty.no. 2007. Besøkt 19. juli 2021.
- ^ Undheim, Eva Aalberg (3. april 2008). «Heiberg provosert over politikarane». NRK. Besøkt 19. juli 2021.
- ^ a b «Norscan Partners AS - Gerhard Heiberg». norscanpartners.no. Arkivert fra originalen 10. juli 2021. Besøkt 10. juli 2021.
- ^ Skjalg Engebø og Ottar A. Løvik: «Mannen som så ut til å klare alt», Aftenposten, 6. juni 1998, s. 35.
- ^ «St. GERHARD I TÅRER». VG. 27. februar 1994. «LILLEHAMMER (VG) OL-sjef Gerhard Heiberg er blitt som den rene helgen for det norske folks sjef etter 16 fantastiske dager på Lillehammer. I går hadde han sitt gulløyeblikk. Da han bøyde hodet for å bli kommandør av St. Olavs Orden, kom tårene.»
- ^ «Han har måttet tåle mye kritikk. I dag fikk en rørt IOC-Heiberg Idrettsgallaens hederspris». Dagbladet. 7. januar 2017. Besøkt 7. januar 2017.
Eksterne lenker
[rediger | rediger kilde]- (en) Gerhard Heiberg – Olympedia