James Baker
James Baker | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 28. apr. 1930[1][2][3][4]![]() Houston | ||
Beskjeftigelse | Offiser, advokat, diplomat, politiker ![]() | ||
Utdannet ved | Princeton University[5] The Hill School University of Texas School of Law The Kinkaid School Dedman School of Law | ||
Ektefelle | Mary Stuart Baker (1953–1970) (bryllupssted: Dayton, avslutningsårsak: ektefelles død)[6][7] Susan Garrett Baker (1973–)[8] | ||
Far | James A. Baker Jr. | ||
Barn | James Baker IV | ||
Parti | Det republikanske parti | ||
Nasjonalitet | USA | ||
Medlem av | American Academy of Arts and Sciences | ||
Utmerkelser | Presidentens frihetsmedalje Medlem av American Academy of Arts and Sciences Fellow Årets person i Financial Times (1991) Storbånd av Den oppadstigende sols orden | ||
USAs finansminister | |||
1985–1988 | |||
Regjering | Reagan | ||
Forgjenger | Donald Regan | ||
Etterfølger | Nicholas F. Brady | ||
USAs utenriksminister | |||
1989–1992 | |||
Regjering | G.H.W. Bush | ||
Forgjenger | George P. Shultz | ||
Etterfølger | Lawrence Eagleburger | ||
Signatur | |||
![]() | |||
James Addison Baker III (født 28. april 1930 i Houston i Texas i USA) er en amerikansk republikansk jurist og politiker. Han var finansminister under Ronald Reagan fra 1985 til 1988, og utenriksminister fra 1989 til 1992 under George H.W. Bush.
Liv og virke
[rediger | rediger kilde]Bakgrunn
[rediger | rediger kilde]James Baker er sønn av advokaten James Addison Baker jr. og hans hustru Ethel Bonner Means (død 1991). Baker tok først eksamen ved Princeton University i 1952, før han gikk inn i United States Marine Corps, hvor han tjenestegjorde som løytnant i to år. Etter militærtjenesten studerte Baker rettsvitenskap ved University of Texas i Austin, og avla eksamen i 1957 med juridisk doktorgrad. Han praktiserte som advokat fra 1957 til 1969 og igjen fra 1973 til 1975 hos Andrews & Kurth LLP i Houston.
Politiker
[rediger | rediger kilde]Han ble først medlem av Det demokratiske parti, men skiftet over til republikanerne. Baker gikk inn i politikken på 1970-tallet og var da valgkampsleder for George H. W. Bush som den gang ville bli senator; Bush tapte mot den demokratiske kandidat Lloyd Bentsen.
Han var blant annet underminister for handel i Gerald Fords regjering i 1975. I 1976 ledet Baker Fords mislykkede valgkamp for gjenvalg. Etter å ha ledet valgkampen til George H.W. Bush under primærvalgene i 1980, fikk Baker stillingen som stabssjef i Det hvite hus da Ronald Reagan ble valgt til president med Bush som sin visepresident. Baker hadde denne stillingen fra 1981 til 1985, da han ble finansminister.
Etter nok en gang å ha ledet valgkampen til Bush ble Baker utenriksminister etter valgseieren i 1988. Han ble i posisjonen frem til 1992, og fikk blant annet Presidentens frihetsmedalje for tjenesten. Fra 1992 til 1993 var Baker igjen stabssjef i Det hvite hus.
Han er også kjent som grunnleggeren av James Baker Institute.[trenger referanse]
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/James-Addison-Baker-III, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Munzinger Personen, oppført som James A. Baker III., Munzinger IBA 00000016426, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Proleksis Encyclopedia, oppført som James Addison III. Baker, Proleksis enciklopedija-ID 10471[Hentet fra Wikidata]
- ^ GeneaStar, GeneaStar person-ID jamesaddisonbakeriij[Hentet fra Wikidata]
- ^ James Baker: The Man Who Made Washington Work[Hentet fra Wikidata]
- ^ abcnews.go.com, besøkt 31. august 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ Archival Resource Key ark:/61903/1:1:KDMB-GDJ, tittel for videre verk Ohio, County Marriages, 1789-2013 [FamilySearch][Hentet fra Wikidata]
- ^ Archival Resource Key ark:/61903/1:1:VTY9-H5G, tittel for videre verk Texas Marriages, 1966-2010 [FamilySearch][Hentet fra Wikidata]
Eksterne lenker
[rediger | rediger kilde]- (en) James Baker – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) James Baker – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
- The James A. Baker III Institute for Public Policys nettsider