Victory in Europe Day
Kildeløs: Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. |
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/11/German_instrument_of_surrender2.jpg/250px-German_instrument_of_surrender2.jpg)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/18/Churchill_waves_to_crowds.jpg/250px-Churchill_waves_to_crowds.jpg)
Victory in Europe Day (engelsk for «dagen for seier i Europa»), også omtalt som VE Day og VE-dagen, fant sted 8. mai 1945, dagen da Nazi-Tysklands militære styrker i andre verdenskrig kapitulerte, krigen i Europa tok slutt og de allierte offisielt feiret sin seier over Hitler.
VE-dagen ble markert mange steder i Europa. I London deltok over en million mennesker i feiringen. Massene samlet seg blant annet foran Buckingham Palace, hvor kong George VI og statsminister Winston Churchill viste seg på balkongen.
I USA tilegnet president Harry S. Truman, som samme dag feiret sin 61-årsdag, seieren til sin forgjenger Franklin D. Roosevelt.[trenger referanse] Roosevelt døde 12. april, mindre enn en måned før feiringen av seieren over Tyskland.
De allierte hadde avtalt å gjøre 9. mai til VE-dag, men vestlige journalister offentliggjorde nyheten om Tysklands overgivelse tidligere enn planlagt.[trenger referanse] De vestlige allierte valgte derfor å flytte VE-dagen én dag frem.[trenger referanse] Sovjetunionen valgte derimot å holde fast ved den avtalte dato. Russland og enkelte andre land feirer stadig verdenskrigens europeiske avslutning som seiersdagen 9. mai.
Den 8. mai 1945 var størstedelen av Tyskland allerede okkupert av de allierte, og VE-dagen fikk derfor ikke noen vesentlig praktisk betydning for sivile tyskere i disse områdene. I årene like etter krigsavslutningen ble VE-dagen av brorparten av den tyske befolkning sett som en nederlagets dag.[trenger referanse] Med årene endret mange tyskere gradvis sin oppfatning av dagens betydning.[trenger referanse] I 1985 holdt den tyske president Richard von Weizsäcker en tale i forbindelse med 40-årsdagen for den tyske overgivelsen, hvor han omtalte den 8. mai som en befrielsesdag fra det nazistiske regimet. Ved 60-årsjubileet den i 2005 feiret man i Tyskland dagen som «demokratiets dag».[trenger referanse]