ryddig
Norsk
[rediger]Adjektiv
[rediger]ryddig (bokmål/riksmål/nynorsk)
- som har stor grad av orden
- Jeg prøver å holde leiligheten ryddig.
- (om en person) som er velorganisert, har god kontroll
Etymologi
[rediger]Uttale
[rediger]Grammatikk
[rediger]Samsvarsbøying (regelrett) | |||||
Ubestemt | Bestemt | ||||
---|---|---|---|---|---|
Entall | Flertall | ||||
Hankjønn | Hunkjønn | Intetkjønn | |||
ryddig | ryddig | ryddig | ryddige | ryddige | (bokmål/riksmål/nynorsk) |
Gradbøying (regelrett) | |||
---|---|---|---|
Positiv | Komparativ | Superlativ | |
ryddig | ryddigere | ryddigest | (bokmål/riksmål) |
ryddig | ryddigare | ryddigast | (nynorsk) |