aventură
Etimologie
Din franceză aventure.
Pronunție
- AFI: /a.ven'tu.rə/
Substantiv
Declinarea substantivului aventură | ||
f. | Singular | Plural |
Nominativ-Acuzativ | aventură | aventuri |
Articulat | aventura | aventurile |
Genitiv-Dativ | aventurii | aventurilor |
Vocativ | aventură | aventurilor |
- acțiune îndrăzneață și riscantă; întreprindere dubioasă, necinstită.
- legătură amoroasă întâmplătoare (și trecătoare).
Cuvinte derivate
Traduceri
Traduceri
Referințe
- DEX '98 via DEX online