cuțitar
Etimologie
Pronunție
- AFI: /ku.ʦi'tar/
Substantiv
Declinarea substantivului cuțitar | ||
m. | Singular | Plural |
Nominativ-Acuzativ | cuțitar | cuțitari |
Articulat | cuțitarul | cuțitarii |
Genitiv-Dativ | cuțitarului | cuțitarilor |
Vocativ | cuțitarule | cuțitarilor |
- persoană care face sau vinde cuțite sau alte instrumente de tăiat.
- (fam.) scandalagiu gata să scoată cuțitul în timpul unei certe sau al unei încăierări; bătăuș.
Traduceri
Traduceri
Anagrame
Referințe
- DEX '98 via DEX online