meliță
Etimologie
Din bulgară мeлиц (melica).
Pronunție
- AFI: /'me.li.ʦə/
Substantiv
Declinarea substantivului meliță | ||
f. | Singular | Plural |
Nominativ-Acuzativ | meliță | melițe |
Articulat | melița | melițele |
Genitiv-Dativ | meliței | melițelor |
Vocativ | meliță | melițelor |
- unealtă primitivă de lemn, folosită în industria casnică pentru melițare; zdrobitor.
- mașină de melițat, prevăzută cu cuțite sau cu aripi de lemn dispuse circular pe un cilindru.
- (fig.) (fam. și depr.) gură (considerată ca organ al vorbirii).
Cuvinte derivate
Expresii
- A da cu melița (sau din meliță) = a trăncăni, a flecări
Traduceri
Traduceri
Anagrame
Referințe
- DEX '98 via DEX online