Adonis (mytológia)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/64/Adonis01.jpg/220px-Adonis01.jpg)
Adonis alebo Adónis (starogr. Άδωνις – Adónis), lat. Adonis) je postava z orientálnej, gréckej a rímskej mytológie, ktorá bola pôvodne bohom plodnosti v starovekej Sýrii a Fenícii. V gréckej mytológii bol mužskou obdobou bohyne Afrodity. Jeho znakom bola holubica.[1] Bol i symbolom kolobehu života a smrti v prírode.[2]
V gréckej mytológii bol Adónis krásny syn cyperského kráľa, do ktorého sa zaľúbila bohyňa Afrodita. Pomáhala mu pri love a varovala ho pred nebezpečnými zvieratami, no pri jednom z nich ho smrteľne zranil diviak. Afrodita uprosila Dia, aby Adonisovi každého pol roka na jar povolil dočasne opustiť ríšu mŕtvych. V Grécku ženy každé leto na slávnosti adónie oplakávali jeho smrť a oslavovali zmŕtvychvstanie (ako kolobeh života a smrti v prírode).[3][2]
V sumerskej mytológii predstavoval obdobu božstva rastlinstva Dumuzi (Tammuz). Jeho kult bol silný napr. v Byblose.
Náboženský kult z 20. storočia, ktorý uctieval Adonisa ako Satana s erotickým pozadím, sa nazýva adonizmus, zakladateľom bol nemecký okultista Franz Sättler.[4]
Referencie
[upraviť | upraviť zdroj]- ↑ Krásný jak Adonis? Rozčílený kňour míří neomylně na slabiny [online]. iROZHLAS, [cit. 2022-03-27]. Dostupné online. (po česky)
- ↑ a b SIMMS, Ronda R.. Mourning and Community at the Athenian Adonia. The Classical Journal, 1997, roč. 93, čís. 2, s. 121–141. Dostupné online [cit. 2022-05-25]. ISSN 0009-8353.
- ↑ Part II. Gods, cities and men4. The ritual lament for gods and heroes [online]. The Center for Hellenic Studies, [cit. 2022-03-27]. Dostupné online. (po anglicky)
- ↑ Franz Sättler, okultista a mág z Mostu [online]. Český rozhlas, 2019-03-07, [cit. 2022-03-26]. Dostupné online. (po česky)
Pozri aj
[upraviť | upraviť zdroj]Iné projekty
[upraviť | upraviť zdroj]Commons ponúka multimediálne súbory na tému Adonis (mytológia)
Zdroje
[upraviť | upraviť zdroj]- Adónis. In: Encyclopaedia Beliana. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 1999. 696 s. ISBN 80-224-0554-X. Zväzok 1. (A – Belk), s. 55.