IEEE 802.11
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6a/Compaq_WL200_802.11b_PCI_card.jpg/200px-Compaq_WL200_802.11b_PCI_card.jpg)
IEEE 802.11 alebo 802.11x alebo wi-fi štandard je súbor štandardov Wireless LAN vyvinutých pracovnou skupinou 11 Normalizačného výboru IEEE pre LAN/WAN (IEEE 802).
Rodina 802.11 v súčasnosti obsahuje šesť úprav techník komunikácie vzduchom, ktoré využívajú ten istý protokol. Najpopulárnejšie sú techniky definované pozmeňujúcimi návrhmi b, a g pôvodného štandardu, ktorý pôvodne zahŕňal aj otázku bezpečnosti a neskôr bola prepracovaná v pozmeňovacom návrhu 802.11i. Ostatné štandardy rodiny (c-f, h-j, n) sú servisné vylepšenia, rozšírenia alebo opravy pôvodnej špecifikácie. 802.11b bol prvý všeobecne prijatý štandard. Nasledovali 802.11a a 802.11g.
Štandardy 802.11b a 802.11g používajú frekvenciu 2,4 GHz, ktorá môže byť rušená mikrovlnnými rúrami, bezdrôtovými telefónmi, Bluetooth zariadeniami a inými aplikáciami využívajúcimi túto frekvenciu. Štandard 802.11a už používa rozsah 5 GHz a preto nie je ovplyvňovaný zariadeniami z rozsahu 2,4 GHz.
Protokoly
[upraviť | upraviť zdroj]802.11 pôvodné
[upraviť | upraviť zdroj]Pôvodná verzia štandardu IEEE 802.11 vydaná v roku 1997 definovala dve rýchlosti 1 a 2 Mbit/s prenesených infračerveným signálom alebo na frekvencii 2.4 GHz. Infračervené signály sú stále súčasťou štandardu, ale nevyužívajú sa
Originál definoval ako prístup k médiu metódu Carrier Sense Multiple Access with Collision Avoidance (CSMA|CA). Značné percento dostupnej kapacity prenosového kanála je obetované (mechanizmom CSMA|CA) za účelom zvýšenia spoľahlivosti pri prenose údajov cez rôzne heterogénne a znečistené prostredia.
Nevýhodou tohto pôvodného štandardu bola ponuka viacerých možností prepojenia, ktoré bolo možné realizovať. V skutočnosti je to skôr nejaká „meta-špecifikácia“, než nekompromisná špecifikácia, ktorá akceptovala rôznym individuálnym výrobcom prispôsobovať si svoje produkty. Preto bola rýchlo nahradená štandardom 802.11b. Všeobecné prijatie sietí typu 802.11 nastalo až po ratifikácii 802.11b.
802.11b
[upraviť | upraviť zdroj]Doplnok 802.11b k pôvodnému štandardu bol ratifikovaný v roku 1999. 802.11b definuje maximálnu priepustnosť 11 Mbit/s a využíva ten istý CSMA/CA prístup ku médiu ako bol definovaný v originálnom štandarde. Kvôli hlavičke CSMA/CA protokolu však v skutočnosti umožňoval maximálne priepustnosť 5,9 Mbit/s použitím TCP a 7,1 Mbit/s použitím UDP rámca.
Produkty rešpektujúce štandard 802.11b sa na trhu objavili veľmi rýchlo vzhľadom na fakt, že 802.11b je priamym rozšírením DSSS (Direct-sequence spread spectrum) modulačnej technológie definovanej v pôvodnom štandarde. Technicky, 802.11b štandard využíva Komplementárny kódovací kľúč (CCK) ako svoju modulačnú techniku, ktorá je variantom CDMA. Preto boli chipsety a produkty ľahko prerobené na rozšírenie 802.11b. Dramatický nárast výkonu 802.11b oproti 802.11 spolu so znížením ceny viedol ku rapídnej akceptácii 802.11b ako definitívnej wireless LAN technológie.
802.11b je zvyčajne využívaný v point-to-multipoint topológiách, kde prístupový bod komunikuje prostredníctvom viacsmerovej antény s jedným alebo viacerými klientmi umiestnenými v oblasti pokrytej prístupovým bodom. Typický rozsah vo vnútri budovy je 30 metrov pri rýchlosti 11 Mbit/s a 90 metrov pri 1 Mbit/s. S vysoko výkonnými externými anténami, protokol umožňuje aj upravené prepojenie point-to-point, sú typické vzdialenosti pokrytia do 8 km ale niektoré správy dokumentujú aj úspešný prenos do 80 – 120 km v miestach bez prekážok.
Karty 802.11b operujú s rýchlosťami 11 Mbit/s, ale škálujú sa na 5,5, potom 2 a 1 Mbit/s (Adaptívna selekcia rýchlosti) v prípade zhoršenej kvality signálu. Keďže prenos nižšími rýchlosťami využíva menej komplexné a nadbytočnejšie metódy šifrovania dát, sú menej náchylné na poruchy v dôsledku interferencií alebo poruche signálu. Existujú rozšírenia 802.11b na rýchlosti 22, 33 a 44 Mbit/s ale neboli zakotvené v IEEE štandarde. Nazývajú sa aj 802.11b+. Tieto rozšírenia boli odstránené vývojom 802.11g, ktorý definuje prenosové rýchlosti až do 54 Mbit/s a je spätne kompatibilný s 802.11b.
Pozri aj
[upraviť | upraviť zdroj]Externé odkazy
[upraviť | upraviť zdroj]- Download the 802.11 standards from IEEE
- Status of the 802.11n standard
- IEEE 802.11 working group
- "Using the Fluhrer, Mantin, and Shamir Attack to Break WEP" (2001) Archivované 2006-02-25 na Wayback Machine, paper by Stubblefield (PDF)
- 802.11 Protocol Map O'Reilly Network article by Matthew Gast that includes a map outlining the relationship between the various 802.11 protocols, standards and regulatory bodies.
- Chapter 15: A Peek Ahead at 802.11n: MIMO-OFDM 802.11 Wireless Networks: The Definitive Guide, Second Edition (PDF)