Melitopoľ
Melitopoľ (Мелітополь) | |||
mesto | |||
Ulica Bohdana Chmeľnyckého
| |||
|
|||
Štát | Ukrajina | ||
---|---|---|---|
Región | Záporožská oblasť | ||
Súradnice | 46°50′24″S 35°22′12″V / 46,840°S 35,370°V | ||
Rozloha | 49,66 km² (4 966 ha) | ||
Obyvateľstvo | 151 000 (1.1.2005) | ||
Hustota | 3 040,68 obyv./km² | ||
Vznik | 1784 | ||
Primátor | Fedorov Ivan | ||
Telefónna predvoľba | +380 6192 | ||
Poloha mesta v rámci Ukrajiny.
| |||
Wikimedia Commons: Melitopol | |||
Webová stránka: www.mlt.gov.ua | |||
OpenStreetMap: mapa | |||
Portál, ktorého súčasťou je táto stránka: | |||
Melitopoľ (ukr. Мелітополь; rus. Мелитополь – Melitopoľ) je druhé najväčšie mesto Záporožskej oblasti na juhu Ukrajiny; 158 600 obyvateľov (2007); stredisko Melitopoľského rajónu. Mesto leží v rovinatej stepnej krajine na rieke Moločná a je zastávkou na dôležitom železničnom i cestovnom ťahu Rusko/Kyjev–Charkov–Záporožie–Džankoj–Krym.
Dejiny
[upraviť | upraviť zdroj]Mesto vzniklo roku 1784 na mieste tureckej osady Kyzyl-Jar dobytej roku 1769 ruskou armádou za pomoci kozákov. Roku 1816 bol názov zmenený na Novoalexandrovka, roku 1842 na Melitopoľ; názov odkazuje na starogrécke prístavné mesto (Melitos – med), ktoré stálo na blízkom brehu Azovského mora. S príchodom železnice sa rozvinul obchod, bankovníctvo a najmä strojárstvo, ktoré má silnú pozíciu dodnes.
V roku 1939 malo mesto 76 000 obyvateľov.[1]
Mesto bolo pre svoju dôležitú polohu na križovatke ciest a železníc dôležitým počas druhej svetovej vojny. 30. októbra 1943 bolo pri nečakanom sovietskom prielome pri Melitopole zajatých viac než 2100 slovenských vojakov 1. pechotnej divízie. Veľká časť z nich neskôr dobrovoľne vstúpila do jednotiek československého vojska v ZSSR a vytvorila základ 2. paradesantnej brigády.[2]
V roku 2022 počas rinvázii na Ukrajinu je mesto okupované ruskými silami.
Doprava
[upraviť | upraviť zdroj]Mestskú dopravu zaisťujú len tzv. maršrutky. Mesto má skôr vidiecku povahu a nemá významnejšie kultúrne pamiatky okrem chrámu Alexandra Nevského a Domu Ordiroviča. 10 km od mesta sa nachádza archeologická rezervácia Kamjana mohyla.
Referencie
[upraviť | upraviť zdroj]- ↑ Jerchov, G. P. Мелитополь [online]. bse.sci-lib.com, [cit. 2021-07-01]. Dostupné online.
- ↑ Cséfalvay, F., 2007: Nemecký dokument o zlyhaní slovenskej 1. pešej divízie v októbri 1943 (I. časť). Archivované 2012-11-15 na Wayback Machine Vojenská história, 1, s. 128-144
Iné projekty
[upraviť | upraviť zdroj]Commons ponúka multimediálne súbory na tému Melitopoľ
Externé odkazy
[upraviť | upraviť zdroj]- Fotografie mesta Archivované 2011-09-26 na Wayback Machine (po rusky)
- Melitopol v Geografickom slovníku Poľského kráľovstva a iných slovansk��ch krajín, zväzok VI (Malczyce — Netreba) 1885 (po poľsky)
Zdroj
[upraviť | upraviť zdroj]Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Melitopol na českej Wikipédii.