Herman Van Rompuy
Grof Herman Van Rompuy | |
---|---|
![]() | |
Predsednik Evropskega sveta | |
Na položaju 1. december 2009 – 30. november 2014 | |
Predhodnik | Fredrik Reinfeldt (nestalen) |
Naslednik | Donald Tusk |
Predsednik vlade Belgije | |
Na položaju 30. december 2008 – 25. november 2009 | |
Monarh | Albert II. Belgijski |
Namestnik | Didier Reynders |
Predhodnik | Yves Leterme |
Naslednik | Yves Leterme |
Osebni podatki | |
Rojstvo | Herman Achille Van Rompuy 31. oktober 1947[1][2][…] (76 let) Etterbeek[d] |
Narodnost | belgijsko |
Politična stranka | ![]() Krščanski demokrati in Flamci ![]() Evropska ljudska stranka |
Zakonci | Geertrui Windels |
Otroci | 4 |
Bivališče | Sint-Genesius-Rode, Belgium |
Alma mater | Katoliška univerza v Leuvenu |
Poklic | politik, ekonomist |
Podpis | ![]() |
Herman Achille, Grof Van Rompuy (nizozemsko: Herman Achille, Graaf Van Rompuy)[4]; belgijski in evropski politik, državnik, * 31. oktober 1947.
Bil je nekdanji predsednik belgijske vlade in prvi predsednik Evropskega sveta po reformi Lizbonske pogodbe.
Življenjepis
[uredi | uredi kodo]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/76/Herman_Van_Rompuy_-_Jos%C3%A9_Manuel_Durao_Barroso_%282010-05-18%29.jpg/184px-Herman_Van_Rompuy_-_Jos%C3%A9_Manuel_Durao_Barroso_%282010-05-18%29.jpg)
Po študiju ekonomist in filozof je po študiju pričel z delom v centralni banki Belgije, kasneje pa v osemdesetih pričel z akademsko kariero kot predavatelj ekonomske znanosti, kar je bil tudi poklic njegovega očeta. V politiko krščanskeo-demokratske in flamske stranke vstopi zgodaj, a politični kandidat postane leta 1988 kot belgijski senator. Postane kmalu za kratek čas minister za proračun, preide v funkcijo belgijskega poslanca, a ponovno postane za dva mandata minister za proračun. Leta 2004 postane predsednik belgijske vlade. Leta 2007 je predsednik belgijskega parlamenta. Dne 19. novembra 2009 je Van Rompuy je bil izbran za predsednika po daljši reformi Evropskega sveta v okviru Lizbonske Pogodbe. Dne 1. marca 2012 je bil ponovno izvoljen za drugi (in zadnji) mandat do 30. novembra 2014.
Predsednik Evropskega Sveta
[uredi | uredi kodo]Mnogi so ga pohvalili kot graditelja konsenza v politični skupini, kjer je prvič predstavljal politično dolgoročno vizijo EU. V politični areni, v kateri je bil velikokrat deležen odličja mnogih malih držav, je bil tudi nekajkrat žaljen. Izstopa predvsem kritika sedaj kontroverznega evropskega poslanca Nigela Faragea (Velika Britanija), ki je dal izjavo: "Imate karizmo vlažne krpe in videz nižjega bančnega uradnika".[5] Za izjavo je bil oglobljen s plačilom 3000 €.
V letu 2014 je bil Van Rompuy nagrajen z Nagrado Karla Velikega iz Aachna za svoje vloge v EU.[6][7]
Tuja priznanja
[uredi | uredi kodo]Odlikovale so ga države kakršen je Benin, Francija, Slonokoščena obala, Japonska, Nizozemska, Romunija, Slovaška, Slovenija.[8]
Glej tudi:
[uredi | uredi kodo]Sklici
[uredi | uredi kodo]- ↑ Ray M. Encyclopædia Britannica
- ↑ Roglo — 1997.
- ↑ Munzinger Personen
- ↑ »Herman Van Rompuy«. Encyclopaedia Britannica. Pridobljeno 30. oktobra 2010.
- ↑ »Nigel Farage insults Herman van Rompuy, calls EU President a "DAMP RAG" - EurActiv.com«. Youtube.com. 24. februar 2010. Pridobljeno 14. maja 2014.
- ↑ »Grybauskaite: responsible leadership strengthens Europe«. The Baltic Course.
- ↑ »Charlemagne Prize Laureate 2014 Herman Van Rompuy«. Foundation of the International Charlemagne Prize of Aachen. 29. maj 2014. Arhivirano iz prvotnega spletišča dne 16. decembra 2014. Pridobljeno 16. decembra 2014.
- ↑ http://www.up-rs.si/up-rs/uprs.nsf/objave/21429B222DB671B0C1257ED10049DDDF?