Binarna datoteka
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/76/Wikipedia_favicon_hexdump.svg/290px-Wikipedia_favicon_hexdump.svg.png)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5a/Wikipedia%27s_W.svg/16px-Wikipedia%27s_W.svg.png)
*
označava ponavljanje.Binarna datoteka - je računarska datoteka, koja nije tekstualnog formata.[1] Mnoge datoteke, binarnog formata sadrže delove koji mogu biti prikazani kao tekst; na primer, neke kompjuterske datoteke sadrže formatiran tekst, kao što datoteke ranije verzije Microsoft Word dokumenta sadrže tekst dokumenta, ali takođe sadrže i formatirane informacije u binarnom obliku.
Struktura
[uredi | uredi izvor]Binarne datoteke, obično se posmatraju kao niz bajtova, binarnih cifara (bitova) spojenih u grupu od osam. Binarne datoteke obično sadrže bajtova koje treba tumačiti drugačije u odnosu na tekst karaktera. Kompajlirani programa su tipični primeri; posebno programeri ponekad kompajlirane aplikacije nazivaju binarnim datotekama. Binarne datoteke mogu takođe da sadrže slike, zvukove, smanjene oblike drugih datoteka itd. — ukratko, bilo koji tip sadržaja datoteke.
Neki binarne datoteke sadrže naslove, blokovi metapodataka, koje koristi računarski program za tumačenje podataka u datoteci. Naslov često sadrži potpis ili magičan broj koji može da odredi format. Na primer, GIF - datoteka može sadržati više slika a naslovi se koriste da se identifikuje i opiše svaki blok podataka slike. Vodeći bajtovi zaglavlja, mogu sadržati tekst kao što je GIF87a i GIF89a, koji može definisati tu datoteku kao gif datoteku. Ako binarna datoteka ne sadrži nikakvo zaglavlje, može se nazvati ravnom binarnom datotekom (flat binary file).
Manipulacija
[uredi | uredi izvor]Za slanje binarnih datoteka kroz određene sisteme (na primer, e-mail), koji ne dozvoljavaju sve vrednosti podataka, one se često pretvaraju u običan tekst (koristeći, na primer, Base64). Kodiranje podataka ima manu, zato što povećava veličinu datoteke tokom prenosa (na primer, upotreba Base64 će povećati veličinu datoteke za oko 30%), kao i za prevođenje nazad u binarnu datoteku nakon prijema. Povećanje veličine može se smanjiti smanjivanjem nivoa kompresije, a dobijeni tekst podataka će imati manju entropiju, a veću veličinu, tako da podatak koji je prenet imati sličnu veličinu kao i original. Pogledajte kodiranje iz binarnog u tekstualni podatak za više informacija o ovoj temi.
Microsoft Windows i njegove standardne biblioteke za C i C++ programske jezike omogućavaju programeru da dodeli parametar koji pokazuje da li je datoteka tekstualnog oblika ili binarnog, prilikom učitavanja datoteke. Na Unix-ovim sistemima, takođe standardna biblioteke C-a i C++ a omogućavaju programerima da utvrde da li je datoteka tekstualna ili binarna, ali standardne biblioteke ignorišu taj parametar.
Pregled
[uredi | uredi izvor]Heksadecimalni editor ili može se koristiti za pregled podataka kao niz heksadecimalnih vrednosti (ili dekadnih, binarnih ili ASCII karaktera) za odgovarajuće bajtove u binarnoj datoteci.
Ako je binarna datoteka otvorena u uređivaču teksta, svaka grupa od osam bitova će se prevesti kao jedan karakter će videti prikaz tekstualnog karaktera. Ako je datoteka otvorena u nekoj drugom programu, taj program takođe može da koristi svaki bajt za svoje potrebe:možda će program tretirati svaki bajt kao broj i ispisati broj između 0 i 255, ili će se možda broj u bitovima interpretirati kao boja, i program će izbaciti odgovarajuću sliku. Drugi tipovi programa za pregled (oni koji izvlače reči) jednostavno zamenjuju one znake koji ne mogu da se štampaju sa prazninama. Ova vrsta programa je korisna za brz pregled binarne datoteke kako bi se našla lozinka u igrici, skriven tekst u netekstualnim datotekama. Takođe se koristi da se pregledaju sumnjive datoteke od neželjenih efekata.
Dešifrovanje
[uredi | uredi izvor]Standardi su veoma važni za binarne datoteke. Na primer, ukoliko se binarna datoteka prevodi preko ASCII tabele, rezultat koji će se biti izbačen jeste skup karaktera. Određene aplikacije mogu tumačiti datoteku drugačije: bajt može biti zvuk, ili piksel, ili čak cela reč. Binarna datoteka je sama po sebi besmislena, sve dok određeni algoritam ne definiše šta treba uraditi sa svakim bitom, bajtom rečju, ili blokom. Tako, samo ispitivanje binarne datoteke i pokušavanje njenog dešifrovanja uprkos nepoznatim standardima nas može samo odvesti u loše dešifrovanje. da se podudaraju protiv poznatih formata može dovesti do pogrešnog zaključka o tome šta zapravo predstavlja. Ova činjenica se može koristi u steganografiji, gde algoritam tumači binarni datoteku sa podacima drugačije da se otkrije skriveni sadržaj. Bez algoritma, nemoguće je reći da postoji skriveni sadržaj.
Binarna podudarnost
[uredi | uredi izvor]Dve datoteke su binarno podudarne ako imaju isti niz nula i jedinica u telu datoteke. Zaglavlja datoteka mogu biti različita.
Ovaj termin se koristi najčešće u smislu koja datoteke sa podacima koje napravi jedan program potpuno iste kao i datoteke sa podacima napravljene od strane drugog programa. Na primer, neke softverske kompanije proizvode aplikacije za Windows i za Macintosh, koje su binarno podudarne, što znači da je datoteka proizvedena u Windows okruženju zamenjiva sa datotekom proizvedenom na Macintosh-u. Time se izbegavaju mnogi problemi konverzije izazvanih uvozom i izvozom podataka.
Vidi još
[uredi | uredi izvor]Reference
[uredi | uredi izvor]- ^ Lewis, John (2006). Computer Science Illuminated. Jones and Bartlett. ISBN 978-0-7637-4149-5.
Literatura
[uredi | uredi izvor]- Lewis, John (2006). Computer Science Illuminated. Jones and Bartlett. ISBN 978-0-7637-4149-5.