Lav Trocki
![]() | Ovaj članak sadrži spisak literature (štampane izvore i/ili veb-sajtove) korišćene za njegovu izradu, ali njegovi izvori nisu najjasniji zato što ima premalo izvora koji su uneti u sam tekst. Molimo vas da poboljšate ovaj članak tako što ćete dodati još izvora u sam tekst (inlajn referenci). |
Lav Trocki | |
---|---|
![]() Lav Trocki 1929. | |
Puno ime | Lav Davidovič Bronštajn |
Datum rođenja | 7. novembar 1879. |
Mesto rođenja | kod Kropivnickog, Ruska Imperija |
Datum smrti | 21. avgust 1940.60 god.) ( |
Mesto smrti | Kojoakan, Meksiko, Meksiko |
Supružnik | Aleksandra Sokolosvska, Natalija Sedova |
Deca | Zinaida, Nina, Ljova, Sergej |
Potpis | |
![]() |
Lav Davidovič Trocki, pravo ime Lev Davidovič Bronštajn (rus. Лев Дави́дович Тро́цкий, Лев (Ле́йба) Дави́дович Бронште́йн; Kropivnicki, 7. novembar 1879 — Meksiko, 21. avgust 1940) bio je ruski revolucionar jevrejskog porekla i političar koji je imao istaknutu ulogu u Oktobarskoj revoluciji i Crvenom teroru koji je odmah nakon revolucije usledio.
Bio je jedan od glavnih organizatora Crvene armije i istaknuti član Politbiroa i CK. Razvio je koncept „permanentne revolucije“. U prvoj sovjetskoj vladi je ministar spoljnih poslova, a 1918—1924. je ministar vojske i pomorstva. Predstavljao je Boljševike 1918. u pregovorima o miru u Brest-Litovsku između Rusije i Centralnih sila. Od 1923. je vođa partijske leve opozicije. 1927. je razrešen svih dužnosti, a 1929 proteran iz SSSR.
Do 1905.
[uredi | uredi izvor]Bio je peto od osmoro dece koliko su ukupno imali njegovi roditelji, jevrejski seljaci, otac David L. Bronštajn i majka Ana Bronštajn. Vrlo rano, sa svega devet godina otac ga šalje u Odesu na školovanje. Od 1896. uključuje se u revolucionarne aktivnosti, gde spoznaje i Marksizam kome se u početku protivio. U januaru 1898. biva uhapšen sa grupom od 200 članova sindikata gde dve godine provodi u zatvorima između ostalog u Nikolajevu, Hersonu, Odesi i Moskvi. U zatvoru u Moskvi dolazi u kontakt sa drugim revolucionarima gde prvi put čuje i za Vladimira Lenjina. Posle dva meseca zatvora postaje član Ruske socijal-demokratske radničke partije, koja je bila prethodnica Komunističke partija Sovjetskog Saveza. U zatvoru upoznaje Aleksandru Sokolsovsku koju je i oženio u leto 1900. Iste godine biva osuđen na kaznu od 4 godine u egzilu u Sibiru gde sa njim odlazi i njegova supruga sa kojom će za vreme tih dana u egzilu dobiti i dve ćerke Zinaidu i Ninu. Lav ubrzo počinje da piše za "Iskru", list ruskih emigranata kojim je rukovodio Vladimir Lenjin. U leto 1902. na insistiranje njegove supruge je pobegao iz Sibira tako što se sakrio u kolima koja su prevozila seno. Od tog trenutka počinje da koristi ime Trocki, ime koje će koristiti do kraja svog života. Prema sopstvenim rečima ime je pozajmio od zatvorskog čuvara iz Odese. Nedugo posle bekstva, Trocki odlazi u London gde se pridružuje Lenjinu, Plehanovu, Martovu i ostalim urednicima "Iskre". Pod pseudonimom "Pero" ubrzo postaje jedan od vodećih autora ovog lista. Krajem 1902. godine upoznaje Nataliju Sedovu, koja ubrzo postaje njegov životni drug. Sa Natalijom će kasnije dobiti i dvoje dece, Ljovu i Sergeja. Avgusta 1903. u Londonu održan je drugi kongres Partije kojem su prisustvovali urednici "Iskre", gde dolazi do raskola i podele na dve frakcije. Sa jedne strane bili su Lenjin sa svojim pristalicama koji su sebe nazivali Boljševicima i Martova sa svojim pristalicama koji su sebe nazivali Menjševicima. U početku se većina članova "Iskre" priklonila Menjševicima, među njima i Trocki. U narednim godinama dolazi do mnogih promena članova među frakcijama, između ostalog i Trocki napušta Menjševike 1904. Sve do revolucije je opisivao sebe kao "Nestranačkog Socijaldemokratu", gde je i veći deo vremena proveo u pokušaju da izmiri različite grupe unutar stranke, što je dovelo do mnogih sukoba sa Lenjinom i drugim istaknutim članovima partije. Trocki je za to vreme razvijao sopstvenu teoriju o "Permanentnoj revoluciji".
Od 1905. do 1914.
[uredi | uredi izvor]Nakon Petrogradskih nereda, u februaru 1905. Trocki se preko Kijeva vraća u Rusiju i odlazi u Sankt Peterburg, međutim već u maju iste godine biva otkriven od strane tajne policije tako da beži u Finsku gde dalje radi na svojoj teoriji o "Permanentnoj revoluciji". U septembru se neredi šire dalje i stiže podrška moskovskih radnika, što Trocki koristi kako bi se vratio u Sankt Peterburg, gde istog dana drži govor pred Radničkim savetom na Tehnološkom univerzitetu. Trocki preuzima uređivanje novine "Ruski list", a sa Martovim osniva i novinu "Početak". Pridružuje se Sovjetu u kom biva izabran za potpredsednika. U decembru "Sovjet" izdaje proglas protiv carističke vlade i njenih spoljnjih dugova. Sledećeg dana vladine trupe upadaju u zgradu u kojoj su držali sastanak "Sovjeti". Trocki biva uhapšen zajedno sa ostalim "Sovjetima" na osnovu optužbe da su pomagali oružani ustanak. Na suđenju 4. oktobra 1906. je održao jedan od svojih najboljih govora, čime je samo potvrdio reputaciju sjajnog govornika. Ponovo je osuđen na egzil u Sibiru. Dok su se kretali ka Obdorsku u Sibiru, Trocki je uspeo da pobegne i da se ponovo domogne Londona gde prisustvuje petom partijskom kongresu. U oktobru odlazi za Beč gde pomaže u radu austrijske Socijaldemokratske partije. U Beču postaje blizak sa Adolfom Jofeom koji ga uvodi u svet psihoanalize. U oktobru 1908. počinje da izdaje list Pravdu koji se širio ilegalno po Rusiji i čiji je bio glavni urednik sve do 1912. kada je počeo da se izdaje list sa istim nazivom u Sankt Peterburgu. Taj period će obeležiti niz tenzija u partiji, što dovodi do mnogih nesuglasica između Trockog, Menjševika i Boljševika. U januaru 1912, većina boljševičke frakcije, koju je predvodio Lenjin i nekoliko menjševika, na konferenciji u Pragu proteruju svoje protivnike iz partije. Kao odgovor, Trocki je organizovao "Ujedinjenje", konferenciju socijaldemokratskih frakcija u Beču u avgustu 1912. (tkzv. "avgustovski blok") i pokušao da ponovo ujedini stranku, međutim pokušaj je generalno bio neuspešan. U Beču Trocki nastavlja da objavljuje tekstove u radikalnim ruskim i ukrajinskim novinama, koristeći često i pseudonim "Antid Oto" (na italijanskom jeziku znači "protivotrov"). Kao ratni dopisnik biva poslat u Kraljevinu Srbiju gde je izveštavao o Balkanskim ratovima. Po izbijanju "Velikog rata" morao je da napusti Beč i pobegne u neutralnu Švajcarsku kako bi izbegao hapšenje kao ruskog emigranta u Austro-Ugarskoj koja se borila protiv Ruske carevine.
U Srbiji početkom Prvog balkanskog rata
[uredi | uredi izvor]Lav Trocki je na početku Prvog balkanskog rata 1912 preko Bitolja stigao u Beograd kao tridesetrogodišnji izveštač o zbivanjima u Balkanskim ratovima, kao dopisnik moskovske Pravde. U to vreme još nije bio boljševik. Trocki je stanovao u hotelu Moskva, u kome su ga liberalni srpski pisci i novinar Moša Pijade učili srpski jezik. Prvi raport iz Beograda je objavio posle dolaska 4. oktobra 1912. godine iz Bitolja.Trocki je prilikom boravka u srpskoj prestonici imao česte susrete sa Dragišom Lapčevićem. Lav Trocki, koji se našao na licu mesta kao ratni dopisnik ruske liberalne štampe, oštro je komentarisao ono što je video u svojim reportažama. Kraljevina Srbija nije bila zadovoljna kako Trocki piše za rusku štampu, pa mu je uskratila gostoprimstvo, zbog čega je Lav Davidovič Bronštajn 1913.godine napustio Beograd.
Sukob sa Staljinom
[uredi | uredi izvor]Bio je u sukobu sa Staljinom i nakon Lenjinove smrti proteran je iz Sovjetskog Saveza. U emigraciji nastavlja borbu protiv Staljina i ta borba polako prerasta u borbu protiv komunizma. Zamerao je Staljinu između ostalog i njegovu teoriju o socijalizmu u jednoj zemlji.
Pod sovjetskim pritiskom bio je primoran da se često seli po Evropi, dok na kraju nije dobio azil u Meksiku 1936, gde ga je, nevino optuženog u čistkama kao glavnog zaverenika protiv Staljina, godine 1940. ubio španski komunista, agent NKVD-a, Ramon Merkader, tako što ga je 20. avgusta 1940. ranio šiljkom za led.[1][2]
Pristalice Trockog su osnovale Četvrtu internacionalu.
U okviru kuće Trockog u Meksiku (Kojoakan), nalaze se njegov grob i muzej koji vodi njegov unuk Esteban Volkov.
Trocki nikada nije formalno rehabilitovan za vreme Sovjetske vlade, već je do toga došlo tek 16. juna 2001. godine na osnovu odluke kancelarije Generalnog tužioca.
Književna dela
[uredi | uredi izvor]Autor je više književnih dela među kojima su:
- Izdana revolucija
- Terorizam i komunizam
- Moj život
- Permanentna revolucija
- Književnost i revolucija
- Iz revolucije
Reference
[uredi | uredi izvor]- ^ „Ispovest unuka Lava Trockog („Politika“)”. 29. avgust 2012. Pristupljeno 10. 4. 2013.
- ^ Kako je ubijen Staljinov najveći neprijatelj (B92, 14. septembar 2017)
Literatura
[uredi | uredi izvor]- Blackledge, Paul (2006). „Leon Trotsky's Contribution to the Marxist Theory of History”. Studies in East European Thought. 58 (1): 1—31. S2CID 85504744. doi:10.1007/s11212-005-3677-z.
- Cliff, Tony (1989). Trotsky. 4 Vols. London: Bookmarks.
- Cox, Michael (1992). „Trotsky and His Interpreters; or, Will the Real Leon Trotsky Please Stand up?”. Russian Review. 51 (1): 84—102. JSTOR 131248. doi:10.2307/131248.
- Deutscher, Isaac (1954). Trotsky: The Prophet Armed. online free to borrow
- Isaac Deutscher:
- (1959) Trotsky: The Prophet Unarmed
- (1963) Trotsky: The Prophet Outcast
- Isaac Deutscher (1966). Ironies of History..
- Daniels, Robert V. (1991). Trotsky, Stalin & Socialism. Westview Press. ISBN 0-8133-1223-X.
- Dunn, Bill & Radice, Hugo eds. Permanent Revolution – Results and Prospects 100 Years On London: Pluto Press
- Gilbert, Helen (2003). Leon Trotsky: His Life and Ideas. Red Letter Press. ISBN 0-932323-17-0.. [1]
- Hallas, Duncan (1979) Trotsky's Marxism London: Pluto Press
- Hansen, Joseph, ed (1969). Leon Trotsky: the Man and His Work. Reminiscences and Appraisals. New York: Merit Publishers.
- Heijenoort, Jean van (2013). With Trotsky in Exile: From Prinkipo to Coyoacan. Harvard University Press. ISBN 9780674436688. - Total pages: 200
- Levine, Isaac Don (1960). The Mind of an Assassin.. New York: New American Library/Signet Book.
- Molyneux, John (1981) Leon Trotsky's Theory of Revolution, Brighton: Harvester Press
- Patenaude, Bertrand M (2009). Trotsky: Downfall of a Revolutionary. (New York: HarperCollins) 370pp; scholarly study of 1937–40 period online free to borrow
- Paul Le Blanc (2015). Leon Trotsky. London: Reaktion Books. ISBN 978-1-78023-430-4.
- Pipes, Richard, ur. (1996). The Unknown Lenin. Yale University Press. ISBN 0-300-06919-7.
- Renton, David (2004). Trotsky. ISBN 1904341624.
- Rogovin, Vadim Z. (1998). 1937 Stalin's Year of Terror. Oak Park, MI: Mehring Books, Inc. ISBN 0-929087-77-1.
- Rubenstein, Joshua. (2013) Leon Trotsky: A Revolutionary's Life (2013) [2]
- Service, Robert (2005). Stalin: A Biography. Cambridge: Belknap Press. Trotsky. Belknap Press of Harvard University Press. 2009. ISBN 978-0-674-01697-2. online free to borrow.
- Service, Robert (2009). Trotsky: A Biography. Macmillan Publishers.
- Swain, Geoffrey (22. 5. 2014). Trotsky. Routledge. ISBN 9781317868767.
- Swain, Geoffrey (2014). Trotsky and the Russian Revolution. New York: Routledge. ISBN 978-0-415-73667-1.
- Thatcher, Ian D. (2003). Trotsky. Routledge. ISBN 0-415-23251-1.
- Dimitri Volkogonov (1996). Trotsky, the Eternal Revolutionary.. Free Press. online free to borrow
- Wade, Rex A. (Editor) (2004). Revolutionary Russia: New Approaches. Psychology Press. ISBN 9780415307482. - Total pages: 275
- Wistrich, Robert S. (1982). Trotsky: Fate of a Revolutionary. New York: Stein & Day. ISBN 978-0-8128-2774-3.
- Wolfe, Bertram D (1948). Three Who Made a Revolution: A Biographical History of Lenin, Trotsky, and Stalin. (1948) online free to borrow, ends in 1914.
- The Modern Encyclopedia of Russian and Soviet History, Volume 39, Academic International Press
- Brouè, Pierre (1988). Fayard, ur. Trotsky. Paris.
- Maitan, Livio (1985). Destino di Trotsky., Milano, ed. Rizzoli.
- Mandel, Ernest (1980). La pensée politique de Leon Trotsky.
- Trotsky, Leon. The Basic Writings of Trotsky. ed Irving Howe (1976) online free to borrow; primary source
Spoljašnje veze
[uredi | uredi izvor]- Lav Trocki internet arhiva
- Trocki internet arhiva na Marxists.org (pod GNU licencom za slobodnu dokumentaciju)
- Lav Trocki na sajtu Enciklopedija Britanika
- Trotsky speaks about the Moscow Trials na sajtu YouTube
- Trotsky in Havana by Dimitri Prieto from Havana Times
- 65 years since Trotsky's Death an essay by Rob Sewell
- FBI records relating to Trotsky's murder
- 'Ice-pick that killed Trotsky' found in Mexico which is stained with his blood
- Dossier on Trotsky, International Viewpoint
- January 2006 images of Trotsky House, Mexico City
- Lenin and Trotsky— What they Really Stood For by Alan Woods and Ted Grant
- The Contradiction of Trotsky by Claude Lefort
- [3] Uncommon Knowledge Interview with Christopher Hitchens and Robert Service on Leon Trotsky
- Leon Trotsky: Jews on the Left, Video Lecture by Dr. Henry Abramson
- Lev Davidovič Trockij / International Left Opposition Archives at the International Institute of Social History
- Novinski isečci na temu Lav Trocki u Novinskim arhivama 20. veka Nemačke nacionalne biblioteke ekonomije (ZBW)
- [4] An historical presentation of the party state that replaced the soviets.
Radovi
[uredi | uredi izvor]- Leon Trotsky na sajtu Projekat Gutenberg (jezik: engleski)
- Dela Leon Trotsky na sajtu Fejdid pejdž Kanada
- Lav Trocki na sajtu Internet Archive (jezik: engleski)
- Lav Trocki na sajtu LibriVox (jezik: engleski)