Братислав Грбић
Братислав Грбић | |||||
---|---|---|---|---|---|
![]() Кастинг за „Аникина времена“, 1953. године | |||||
Лични подаци | |||||
Пуно име | Братислав Грбић | ||||
Надимак | Бата | ||||
Датум рођења | 11. август 1930. | ||||
Место рођења | Ђаковица, Краљевина Југославија | ||||
Датум смрти | 12. јануар 2005.74 год.) ( | ||||
Место смрти | Београд, Србија и Црна Гора | ||||
Породица | |||||
Супружник | Живка Грбић | ||||
Рад | |||||
Битна улога | Аникина времена – Михаило | ||||
Веза до IMDb-а | |||||
|
Братислав Грбић (Ђаковица, 11. август 1930 — Београд, 12. јануар 2005) био је глумац, дугогодишњи сниматељ и прослављени играч ансамбла „Лола“ и „Коло“ и кореограф.
Биографија
[уреди | уреди извор]Родио се 1930. године у Метохији, где му је отац службовао као официр из Првог светског рата. Као дечак морао да напусти родни град због слома Краљевине Југославије и стварање Велике Албаније упролеће 1941. године. Породица се сели у Прокупље.[1]
После рата током обнове и радних акција среће се са члановима ОКУД „Иво Лола Рибар“ из Београда, а по доласку на студије, 1949. године, постаје његов члан. Две године касније, позван је у професионални ансамбл „Коло“.[1]
Паралелно са играњем у „Колу“, Грбић је био и глумац-аматер. Глуму је уписао у класи Јозе Лауренчића, заједно са Гидром Бојанићем и Слободаном Алигрудићем. На кастингу за филм „Аникина времена“ добио је главну мушку улогу. Критике су биле у суперлативу, па је поред професионалне каријере играча постао и глумац. Уследиле су главне мушке улоге у филмовима „Наши се путови разилазе“ и „Пролећни вихор“. Мање улоге одиграо је и у бројним другим остварењима, а у серији „Вук Караџић“ (1987), где је био ангажован као сниматељ, у недостатку одговарајућег глумца, одиграо је епизодну улогу.[1]
Као играч солиста у ансамблу „Коло“ забележио је значајан успех. У престижном Театру „Шајо“ у Паризу гостовао је са ансамблом 78 пута, а у Швајцарској га је прос��ављени диригент Леополд Стоковски поздравио изашавши на сцену и понудио му је ангажман у Холивуду, као акционар продукције „Парамаунт пикчерс”. Марго Фонтејн, легенда европског балета, после једног наступа желела је да упозна Бату. Године 1952. у „Колу“ је срео своју животну сапутницу, Живку, са којом је провео 53 године у браку и има сина и ћерку.[1]
Крајем педесетих, почео је да се занима и за фотографију и камеру. Током турнеје по Далеком истоку са „Колом“ снима своју прву репортажу која је емитовани на тек основаној Радио-телевизији Београд. Од 1962. постаје професионални сниматељ РТБ-а и ту остаје до 1991. године. Снимајући документарне програме „Фреске Југославије“ и „Време фресака“ обишао је 122 српска манастира. У манастиру Лесново угледао је фреску „Коло“ која га је инспирисала да 1973. оствари сценско-музичко дело оживљавања средњовековних фресака из српских манастира под називом „Фреска Вива“. О томе Братислав Грбић каже: Дубоко у мени постојала је насушна потреба да оживим то културно благо. Добио сам идеју да наснимим фреске и да их на позорници пројектујем. С ансамблом „Иво Лола Рибар“ направио сам идентичну композицију и када сам преломио светло са фреске на њих, људи са фреске су „оживели“. Утисак је заиста био чаробан![1]
Крајем исте године, програм је изведен педесет пута у САД и Канади, а видело га је око 100.000 гледалаца. Само у Њујорку фреске су оживеле 15 пута у „Медисон сквер гардену“, а Ансамбл је наступио и у Уједињеним нацијама. У представи „Митови Балкана“ оживео је прошлост фигурама из Лепенског вира. Своју креативност и иновативност показао је и у луткарској представи „Разиграно срце“ позоришта „Душко Радовић“ за коју је урадио кореографију.[1]
Признања
[уреди | уреди извор]Крајем осамдесетих година добио је Вукову награду за остварење „Фреска Вива“ и најпрестижнију сниматељску награду у земљи, „Милтон Манаки“. Ансамбл „Коло“ доделило му је награду за животно дело 2004. године.[1]
Филмографија
[уреди | уреди извор]Год. | Назив | Улога | |
---|---|---|---|
Камера | |||
1991. | Мала шала (телевизијски филм) | ||
1989. | Недељом од девет до пет (телевизијски филм) | ||
1989. | Балкан експрес 2 (ТВ серија) | ||
1988. | Роман о Лондону (ТВ мини-серија) (директор фотографије) | ||
1987. | Погрешна процена (телевизијски филм) | ||
1987. | Вук Караџић (ТВ серија) | ||
1984. | Живот у Хиландару (документарни филм) | ||
1983. | Карађорђева смрт (телевизијски филм) (директор фотографије) | ||
1983. | Карловачки доживљај 1889. (телевизијски филм) | ||
1981. | Марков Манастир (документарни филм) | ||
1980. | Време прилагођавања у саобраћају (кратки филм) | ||
1979. | На минус 17 (кратки филм) | ||
1976. | Хамлет на Сави (документарни ТВ филм) | ||
1974. | Наши очеви (телевизијски филм) | ||
1974. | Провод (телевизијски филм) | ||
1974. | Слободан превод Мизантропа (телевизијски филм) | ||
1973. | Милојева смрт (телевизијски филм) | ||
1972. | Петак вече (телевизијски филм) | ||
1972. | Росенбергови не смеју да умру (телевизијски филм) | ||
1971. | Спомен плоча (телевизијски филм) | ||
1971. | Четрдесет прва (телевизијски филм) | ||
1971. | Љубавна лирика Десанке Максимовић (телевизијски филм) | ||
1970. | Мирина ТВ ступица (ТВ серија) | ||
1969. | Младићи и девојке 2 (ТВ мини-серија) | ||
1969. | Трагедија на сплаву (телевизијски филм) | ||
1969. | Јахачи пут мора (кратки телевизијски филм) | ||
1968. | Баксуз (ТВ мини-серија) | ||
1968. | Брачна постеља (телевизијски филм) | ||
1968. | Бурлеска о Грку (телевизијски филм) | ||
1968. | Ноћ и магла (кратки телевизијски филм) | ||
1968. | Све ће то народ позлатити (телевизијски филм) | ||
Асистент камере | |||
1987. | Место сусрета Београд (телевизијски филм) (асистент камере) | ||
1980. | Само за двоје (телевизијски филм) (први асистент камере) | ||
1971. | Хроника паланачког гробља (ТВ мини-серија) (асистент камере - 4 епизоде) | ||
1969. | Поглед уназад (телевизијски филм) (асистент камере) | ||
1969. | Јахачи пут мора (кратки телевизијски филм) (асистент камере) | ||
1968. | Стан (телевизијски филм) (асистент камере) | ||
1968. | Горски цар (ТВ серија) (асистент камере - 3 епизоде) | ||
1967. | Јегор Буличов (телевизијски филм) (асистент камере) | ||
1967. | Материјално обезбеђење у правом смислу те речи (телевизијски филм) (асистент камере) | ||
1964. | Огледало грађанина Покорног (ТВ серија) (асистент камере - 10 епизода) | ||
Глума | |||
1997. | Три летња дана | Бата Грбић | |
1993. | Рај (телевизијски филм) | ||
1987. | Место сусрета Београд (телевизијски филм) | ||
1971. | Четрдесет прва (телевизијски филм) | Певац | |
1968. | Пусти снови | Сниматељ | |
1957. | Наши се путови разилазе | Мирко | |
1954. | Аника времена | Михаило | |
Кореографија | |||
1997. | Љубав, женидба и удадба (телевизијски филм) (кореограф) | ||
1993. | Рај (телевизијски филм) (кореограф) | ||
1982. | Паштровски витез (телевизијски филм) (кореограф) | ||
1969. | Умукли дефови (телевизијски филм) (кореограф) |
Референце
[уреди | уреди извор]Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- Братислав Грбић на сајту IMDb (језик: енглески)