Amineptin
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d2/Amineptine.svg/250px-Amineptine.svg.png)
Amineptin är ett kraftfullt antidepressivt läkemedel. Läkemedlet har snabbt insättande effekt mot depression och har bara biverkningar i sällsynta fall. Amineptin är indraget av huvudtillverkaren Servier, och finns inte tillgängligt på den svenska marknaden. Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckning P II i 1971 års psykotropkonvention sedan 2003, samt i förteckning II i Sverige.[1]
Verkningsmekanism
[redigera | redigera wikitext]Amineptin hämmar återupptaget av dopamin. Detta ger den antidepressiva egenskapen hos läkemedlet och även en viss välbehagskänsla. Det är effektivt både vid depressioner som präglas av inaktivitet och passivitet såväl som vid depressioner som karaktäriseras av ångest och oro.
Kemiskt är amineptin närbesläktat med tricykliska antidepressiva (TCA). Dock skall det uppmärksammas att till skillnad från andra tricykliska antidepressiva fungerar inte Amineptin genom att hämma återupptaget av serotonin och noradrenalin. Det är alltså inte relevant att betrakta amineptin som ett TCA, trots att amineptinmolekylen har en sådan struktur.
Historia
[redigera | redigera wikitext]Amineptin började säljas i Frankrike 1978. Dock kom läkemedlet att dras in från den Europeiska och Amerikanska marknaden 1999. Inget företag har i nuläget patent på Amineptin, men för närvarande är intresset för läkemedlet hos läkemedelsföretagen och medicinarkåren svalt.
Missbruksrisk
[redigera | redigera wikitext]Missbruksrisken vid användning av Amineptin är låg, men anses dock existera.
Biverkningar
[redigera | redigera wikitext]Biverkningar är väldigt sällsynta.
Källor
[redigera | redigera wikitext]- ^ ”Läkemedelsverkets föreskrifter (LVFS 1997:12) om förteckningar över narkotika, konsoliderad version t.o.m. LVFS 2010:1”. Arkiverad från originalet den 29 juni 2012. https://web.archive.org/web/20120629234352/http://www.lakemedelsverket.se/upload/lvfs/konsoliderade/LVFS_1997_12_konsoliderad_tom_2010_1.pdf. Läst 11 augusti 2010.
|