Djaïli Amadou Amal
Djaïli Amadou Amal | |
![]() | |
Född | 1975 Maroua, Kamerun |
---|---|
Yrke | författare |
Nationalitet | kamerunsk |
Språk | franska |
Verksam | 2010– |
Genrer | roman[1] |
Debutverk | Walaande, l'art de partager un mari |
Noterbara verk | Les impatientes |
Priser | Prix Goncourt des Lycées |
Djaïli Amadou Amal, född 1975 i Maroua, är en prisbelönad kamerunsk författare och feminist samt grundare av rörelsen Femmes du Sahel.
Biografi
[redigera | redigera wikitext]Djaïli Amadou Amal föddes i norra Kamerun. Hennes far är lärare och utbildad i bland annat juridik. Familjen tillhör folkgruppen fulani med hemspråket fulfulde.[2] Föräldrarna var måna om vikten av skolgång vilket inte var självklart och hon var tidigt ett läsande barn.[3][4] Vid 17 års ålder blev hon med släktens goda minne bortgift med en betydligt äldre man, vilket hon upplevde som en katastrof. Hon lämnade maken och inledde ett olyckligt månggiftesförhållande där hon fick två döttrar.
Som en reaktion på sitt öde och insikten att det kunde bli detsamma för döttrarna lyckades hon bryta upp och inledde sitt författarskap.[2] Hon är nu gift för tredje gången och lever i Douala med maken som också är författare.[4] Hon har grundat rörelsen Femmes du Sahel som syftar till att på flera olika sätt påvisa diskrimineringen av kvinnor och stärka kvinnornas situation i Kamerun och hela Sahelområdet.[5]
Författarskap
[redigera | redigera wikitext]Debutromanen Walaande, l'art de partager un mari ("Walaande eller konsten att dela på en make") handlar om ett traditionellt månggifte med fyra kvinnors relation till en make.[6] I Mistiriijo, la mangeuse d'âmes ("Mistirijo, själsslukerskan") är det den folkliga tron på existensen av personer som lägger beslag på andras själar; de har olika namn såsom Mistiriijo, Kaaramaajo, Deeraajo. De som anklagas för detta blir utstötta ur samhället.[7]
Med Les Impatientes har hon fått sitt internationella genombrott. Den publicerades 2017 i Kamerun under titeln Munyal les larmes de la patience ("Munyal tålamodets tårar"). 2020 gavs romanen ut i Frankrike under titeln Les Impatientes ("De otåliga"). Huvudpersonen Ramla gifts bort som 17-åring med en man som redan har en hustru, Samira, och Ramlas syster blir också bortgift med en missbrukande och misshandlande kusin.[2][8] Författaren tilldelades Prix Goncourt des Lycéens 2020 för romanen.[9][10]
Bokförlaget Tranan planerar att ge ut en svensk översättning under 2022.[2]
Bibliografi
[redigera | redigera wikitext]- Walaande, l'art de partager un mari, Ifrikiya, 2010, ISBN 9789956473359
- Mistiriijo, la mangeuse d'âmes, Ifrikiya, 2013, ISBN 9789956473854
- Les Impatientes, Éditions Emmanuelle Colas, 2020, ISBN 9782490155255
Priser och utmärkelser
[redigera | redigera wikitext]- 2019, Prix Orange du livre en Afrique[11]
- 2020, Prix Goncourt des Lycéens[10]
Referenser
[redigera | redigera wikitext]- ^ läs online, www.dicocitations.com .[källa från Wikidata]
- ^ [a b c d] Marie Jörgensen Pesch (17 juni 2021). ”Kameruns stjärna Djaïli Amadou Amal står för afrikansk feminism”. Borås Tidning (Gotha Media).
- ^ ”La Condition de la Femme au Cameroun” (på amerikansk engelska). Soccer Politics / The Politics of Football. 30 april 2015. https://sites.duke.edu/wcwp/tournament-guides/world-cup-2015-guide/cameroun-au-canada/la-condition-de-la-femme-au-cameroun/. Läst 4 juli 2021.
- ^ [a b] ”Djaïli Amadou Amal: «J’ai décidé de protéger mes filles»” (på franska). Le Temps. 6 november 2020. ISSN 1423-3967. https://www.letemps.ch/culture/djaili-amadou-amal-jai-decide-proteger-filles. Läst 4 juli 2021.
- ^ ”Pour l'éducation et le développement – Historique”. www.femmesdusahel.org. http://www.femmesdusahel.org/?Nous-connaitre/Historique. Läst 4 juli 2021.
- ^ Africultures (2 juli 2012). ”Walaande, l'art de partager un mari” (på fr-FR). Africultures. http://africultures.com/walaande-lart-de-partager-un-mari-10867/. Läst 5 juli 2021.
- ^ ”Livres | Africultures : Mistiriijo la mangeuse d'âmes” (på fr-FR). Africultures. http://africultures.com/livres/?no=14130. Läst 5 juli 2021.
- ^ ”Les impatientes, de Djaïli Amadou Amal : femmes de Maroua” (på fr-FR). En attendant Nadeau. 3 november 2020. https://www.en-attendant-nadeau.fr/2020/11/04/femmes-maroua-amal/. Läst 6 juli 2021.
- ^ ”La Camerounaise Djaïli Amadou Amal remporte le prix Goncourt des lycéens avec «Les Impatientes»” (på franska). RFI. 2 december 2020. https://www.rfi.fr/fr/culture/20201202-le-prix-goncourt-des-lyc%C3%A9ens-d%C3%A9cern%C3%A9-%C3%A0-la-camerounaise-dja%C3%AFli-amadou-amal-pour-les-impatientes. Läst 6 juli 2021.
- ^ [a b] ”Le Prix Goncourt des Lycéens 2020 décerné à Djaïli Amadou Amal” (på fr-FR). ActuaLitté.com. https://actualitte.com/article/4282/prix-litteraires/le-prix-goncourt-des-lyceens-2020-decerne-a-djaili-amadou-amal. Läst 1 juli 2021.
- ^ ”Cameroonian author Djaïli Amadou Amal wins €10,000 Prix Orange du livre en Afrique for her novel Munyal, les larmes de la patience” (på amerikansk engelska). The Johannesburg Review of Books. 3 juni 2019. https://johannesburgreviewofbooks.com/2019/06/03/cameroonian-author-djaili-amadou-amal-wins-e100000-prix-orange-du-livre-en-afrique-for-her-novel-munyal-les-larmes-de-la-patience/. Läst 1 juli 2021.
|