Hertha Hillfon
Hertha Hillfon | |
![]() Herta Hillfon på Rörstrand 1959. | |
Födelsenamn | Hertha Maria Lillemor Forsberg |
---|---|
Född | 2 juni 1921 Säbrå församling, Härnösands kommun, Ångermanland |
Död | 25 oktober 2013 (92 år) Hägersten, Stockholm |
Konstnärskap | |
Fält | Keramik, skulptur |
Känd för | Fri, skulptural keramik |
Utbildning | Edvin Ollers målarskola, Konstfackskolan |
Priser | Lunningpriset 1962 |
Redigera Wikidata (för vissa parametrar) |
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7d/Filmstaden_2008k.jpg/250px-Filmstaden_2008k.jpg)
Hertha Maria Lillemor Hillfon, född Forsberg den 2 juni 1921 i Säbrå församling i Ångermanland, död 25 oktober 2013 i Hägersten i Stockholm, var en svensk keramiker och skulptör.[1]
Biografi
[redigera | redigera wikitext]Hertha Hillfon växte upp som nummer fyra av fjorton barn i skräddarmästare Filip Forsbergs och Märta Sedvalls familj, vilket skildrats i dokumentärfilmen Min mamma hade fjorton barn av brodern Lars Lennart Forsberg.[2] Hon föddes i Härnösand. Familjen bodde på en rad orter innan de flyttade till Stockholm. Hon utbildade sig på Edvin Ollers målarskola 1939, vid Edward Berggrens målarskola 1941 och långt senare på Konstfackskolan i Stockholm 1953–1957 under huvudläraren i keramik Edgar Böckman.[1] Hon företog studieresor till Frankrike, Italien och Japan och debuterade 1958 på Svenska Slöjdföreningens Form i Centrum i Stockholm. Hon hade 2008 vid 87 års ålder sin sista utställning, på Waldemarsudde.
Vid sidan av Anders Bruno Liljefors var Hertha Hillfon nydanare av keramisk friskulptur i Sverige. Hennes debututställning på Galleri Artek i Stockholm 1959 mottogs positivt. Bland annat skrev Ulf Hård af Segerstad att hon "har inmutat ett nytt keramiskt revir vid sidan om det traditionella, ett mer oprövat, kanske en smula osäkert, men förvisso spännande, den fria, skulpturella keramikens". Efter denna följde flera utställningar i och utanför Sverige, senast Minnenas vind på Prins Eugens Waldemarsudde 2008.
Hon tilldelades bland andra Lunningpriset 1962. År 1971 blev hon ledamot av Kungliga akademien för de fria konsterna.
Hon är representerad på bland andrat Nationalmuseum[3], Moderna museet[4] i Stockholm, Kyoto Museum, Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum i Trondheim, Graz Museum och Röhsska Museet[5] i Göteborg samt Örebro läns landsting[6].
Hertha Hillfon fick 1993 professors namn. Hon var gift med arkitekten och formgivaren Gösta Hillfon och hade med honom barnen Curt Hillfon och Maria Hillfon.[1] Hon bodde och arbetade sedan 1943 i Gösta Hillfons föräldrars villa vid Sexstyversgränd i Mälarhöjden i Stockholm, senare tillbyggd med bland annat ateljéhus som ritades av Gösta Hillfon. Makarna Hillfon är begravda på Skogskyrkogården i Stockholm.[7]
Hertha Hillfons Vänner
[redigera | redigera wikitext]Den ideella föreningen Hertha Hillfons Vänner grundades 2014 för att främja kännedomen om Hertha Hillfon och hennes konstnärskap. Under 2017 och 2018 drev föreningen utställningsrummet Hertha Hillfon c/o Skeppsholmen i Gamla badhuset på Skeppsholmen i Stockholm.
Hertha Hillfons villa och ateljé
[redigera | redigera wikitext]Hertha Hillfon bodde och arbetade i en villa med verkstadshus och ateljéhus vid Sexstyversgränd i Mälarhöjden i Stockholm. Ateljéhuset ritades av Gösta Hillfon. Efter Hertha Hillfons död förde Föreningen Hertha Hillfons Vänner diskussioner om bevarande av dessa som museum. Det beslutades i oktober 2014 att Stockholms stad inte skulle köpa fastigheten.[8] Våren 2017 ansökte ett antal personer om att ateljéhuset från 1968 skulle byggnadsminnesförklaras.[9] Det blev dock i stället ombyggt till lägenhet i en bostadsrättsförening.[10]
Offentliga verk i urval
[redigera | redigera wikitext]- keramik, i Elite Park Aveny Hotel i Göteborg
- keramik, i hotell Scandic Portalen i Jönköping (1963)
- Ansiktsmask, keramik, Garnisonen, Karlavägen i Stockholm
- Frida på kanin (1978), brons, Hinderstorpsgränd/Västerby backe i Rinkeby i Stockholm
- Vindens dotter (1979), mask i keramik, övre foajén i Berwaldhallen i Stockholm
- Musa (1983), keramisk friskulptur i Sölvesborgs bibliotek
- En hyllning till Dag Wirén (omkring 1987), skulptur i Örebro konserthus
- Skulpturer och reliefer i keramik, tunnelbanestation Danderyds sjukhus
- Astrid Lindgren (1996), brons, utanför Junibacken på Djurgården i Stockholm
- Astrid Lindgren (1996), brons, utanför Astrid Lindgrens barnsjukhus i Solna
- Astrid Lindgren (1996), bronsbyst, i Filmstaden Råsunda
- Ansiktsmasker (1998), Jarlaberg i Nacka
- Trumslagaren (1995), brons, Hötorget i Stockholm
- Duvan (1999), brons, S:t Eriksområdet på Kungsholmen i Stockholm
- Vindarnas dotter, Berwaldhallen i Stockholm
- Teaterpriset Guldmasken (omkring 1987)
- Cirrusmoln (1967), keramik på vägg, tidigare Farsta sjukhum i Stockholm, från 2024 entrén till Familjebostäders hyreshus på Kabelverksgatan 17 i Älvsjö i Stockholm
Fotogalleri
[redigera | redigera wikitext]-
Solgudinnan i keramik i Polstjärnan i Hällefors
-
Ikaros vinge i keramik i Polstjärman i Hällefors
-
Duvan i Polstjärnan i Hällefors
-
Duvan på Kungsholmen i Stockholm
-
Staty över Astrid Lindgren, utanför Astrid Lindgrens barnsjukhus i Solna
-
Staty över Astrid Lindgren utanför Junibacken på Djurgården i Stockholm
-
Frida på kanin i Rinkeby i Stockholm
-
Trumslagaren utanför PUB i Stockholm
-
Tupp på Österlånggatan i Stockholm
-
Sökaren i keramik i Polstjärnan i Hällefors
Bibliografi
[redigera | redigera wikitext]- Mailis Stensman: Hertha Hillfon - Minnenas vind, Bokförlaget Atlantis, Stockholm 2008, ISBN 978-91-7353-230-3
- Mailis Stensman: Hertha Hillfon, Themis, Stockholm 2021, ISBN 978-91-983965-8-4
Källor
[redigera | redigera wikitext]- Birgitta Flensburg: Hertha Maria Lilli-Mor Hillfon i Svenskt kvinnobiografiskt lexikon (8 mars 2018) CC-BY
Noter
[redigera | redigera wikitext]- ^ [a b c] ”Skulptören Hertha Hillfon är död”. SVT. http://www.svt.se/kultur/konst/konstnaren-hertha-hillfon-ar-dod. Läst 25 oktober 2013.
- ^ Vessby, Malin. ”Keramikens fridansare”. Dagens Nyheter. http://www.dn.se/kultur-noje/konst-form/keramikens-fridansare/. Läst 26 oktober 2013.
- ^ Nationalmuseum
- ^ Moderna museet
- ^ Röhsska museet
- ^ Konstsegment : en del av Örebro läns landstings konstinnehav, 1991, LIBRIS-ID:1282740, sid 98 och 168
- ^ Hilfon, Herta Maria Lilli-Mor på SvenskaGravar.se
- ^ "Stockholms stad köper inte Hertha Hillfons konstnärshem" Svenska Dagbladet 22 oktober 2014
- ^ Mitt i Söderort Liljeholmen den 18 april 2017, sidan 5
- ^ på www.battrestadsdel.se den 14 februari 2017
Externa länkar
[redigera | redigera wikitext]Wikimedia Commons har media som rör Hertha Hillfon.
- Webbplats för Hertha Hillfon
- Hertha Hillfons vänners webbplats
|
- Födda 1921
- Avlidna 2013
- Kvinnor
- Svenska skulptörer under 1900-talet
- Svenska keramiker
- Ledamöter av Konstakademien
- Svenska innehavare av professors namn
- Mottagare av Prins Eugen-medaljen
- Representerade vid Nationalmuseum
- Representerade vid Röhsska museet
- Representerade vid Moderna museet
- Konstnärer verksamma i Stockholms tunnelbana
- Personer från Härnösand
- Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm