Абель Руїс
![]() | ||||||||||||||||||||||
![]() | ||||||||||||||||||||||
Особисті дані | ||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Народження | 28 січня 2000 (24 роки) | |||||||||||||||||||||
Алмусафес, Іспанія | ||||||||||||||||||||||
Зріст | 182 см | |||||||||||||||||||||
Вага | 76 кг | |||||||||||||||||||||
Громадянство | ![]() | |||||||||||||||||||||
Позиція | нападник | |||||||||||||||||||||
Інформація про клуб | ||||||||||||||||||||||
Поточний клуб | ![]() | |||||||||||||||||||||
Номер | 9 | |||||||||||||||||||||
Юнацькі клуби | ||||||||||||||||||||||
2008–2012 2012–2017 |
![]() ![]() | |||||||||||||||||||||
Професіональні клуби* | ||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||
Національна збірна** | ||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||
* Ігри та голи за професіональні клуби | ||||||||||||||||||||||
** Інформацію про ігри та голи за національну збірну | ||||||||||||||||||||||
Абель Руїс (ісп. Abel Ruiz, нар. 28 січня 2000, Алмусафес) — іспанський футболіст, нападник клубу «Брага».
Народився 28 січня 2000 року в місті Алмусафес. Абель починав займатись футболом у рідному місті, а з 2008 року займався в дитячій футбольній школі клубу «Валенсія». У 2012 році дванадцятирічний Абель Руїс приєднався до системи «Барселони»[1], пройшовши усі вікові рівні.
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/05/Abel_Ruiz_at_Future_Cup_2016.jpg/100px-Abel_Ruiz_at_Future_Cup_2016.jpg)
21 листопада 2016 року Абель підписав контракт з клубом[2]. 9 квітня 2017 він дебютував за другу команду клубу в матчі Сегунди Б проти «Бадалони» (2:0)[3]. З командою до 19 років Руїс виграв Юнацьку лігу УЄФА 2017/18, забивши один з голів у фіналі проти «Челсі» (3:0)[4].
Дебют Руїса в першій команді відбувся в Суперкубку Каталонії 7 березня 2018 року, забивши переможний пенальті в грі проти «Еспаньйола»[5]. Дебютував у Ла Лізі 12 травня 2019 року в грі проти Хетафе (2:0)на "Камп Ноу", замінивши Філіппе Коутінью по ходу другого тайму[6]. Цей матч так і залишився єдиним для гравця.
31 січня 2020 року Руїс приєднався до португальської «Браги» на правах оренди до кінця сезону, із зобов'язанням викупу на 8 мільйонів євро[7]. Він дебютував за нову команду 20 лютого в матчі плей-оф Ліги Європи УЄФА проти шотландського «Рейнджерса», в якому забив гол, втім команда поступилась 2:3[8]. Станом на 19 жовтня 2020 року відіграв за клуб з Браги 9 матчів в національному чемпіонаті.
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/db/Espana-escocia-sub19-29_%2846184402765%29.jpg/200px-Espana-escocia-sub19-29_%2846184402765%29.jpg)
2015 року дебютував у складі юнацької збірної Іспанії (U-17). У 2016 році він поїхав у складі цієї команди на юнацький чемпіонат Європи (до 17 років) в Азербайджані[9]. Будучи на рік молодшим за своїх товаришів по команді, Руїс закінчив чемпіонат з 4 голами, і став другим бомбардиром турніру, а команді дійшла до фіналу, поступившись там лише в серії пенальті Португалії[10]. А вже наступного року Руїс поїхав на наступне юнацьке Євро, що пройшло у Хорватії. Цього разу він був капітаном команди і знову відзначився чотирма забитими м'ячами, а команда дійшла до фіналу. Втім цього разу у серії пенальті іспанці обіграли Англію і стали чемпіонами Європи[11]. Цей результат дозволив Абелю у складі команди поїхати на юнацький чемпіонат світу 2017 року в Індії[12]. Під час цього турніру Руїс забив 6 голів, завдяки чому отримав нагороду «Бронзовий бутс», а іспанці знову зустрілись у фіналі з англійцями. Повторити успіх європейської першості Руїсу і партерам не вдалось і вони програли 2:5, ставши віце-чемпіонами світу. Загалом, забивши із 25 голами Руїс став найкращим бомбардиром збірної Іспанії до 17 років в історії.
У червні 2018 року з і збірною 18 років Руїс взяв участь у XVIII Середземноморських іграх, що проходили в Таррагоні. Іспанія виграла турнір, перемігши у фіналі Італію (2-3), а Руїс став головним героєм матчу, завдяки своєму хет-трику, який приніс іспанцям трофей[13]. Загалом на Середземноморських іграх 2018 року він забивав 7 голів лише за 4 матчі.
З юнаками до 19 років він взяв участь у юнацькому чемпіонаті Європи 2019 року. Іспанія виграла одинадцятий для себе титул, перемігши у фіналі Португалію (2:0). У змаганнях Руїс виходив на поле 4 рази і забивав один гол у груповому етапі проти Італії (2:1)[14]. Загалом на юнацькому рівні взяв участь у 60 іграх, відзначившись 39 забитими голами.
З 2019 року залучався до складу молодіжної збірної Іспанії, з якою кваліфікувався на молодіжний чемпіонат Європи 2021 року[15].. На молодіжному рівні зіграв у 3 офіційних матчах.
26 червня 2024 року потрапив до заявки олімпійської збірної Іспанії для участі в матчах футбольного турніру на літніх Олімпійських іграх 2024 в Парижі[16].
Сезон | Команда | Чемпіонат | Національний кубок | Континентальні кубки | Інші змагання | Усього | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Ліга | Ігор | Голів | Ліга | Ігор | Голів | Ліга | Ігор | Голів | Ліга | Ігор | Голів | Ігор | Голів | ||
apr.- черв. 2017 | ![]() |
СДБ (ІІІ) | 1+1[17] | 0 | -[18] | - | - | - | - | - | - | - | - | 2 | 0 |
2017–18 | СД (ІІ) | 26 | 3 | -[18] | - | - | - | - | - | - | - | - | 26 | 3 | |
2018–19 | СДБ (ІІІ) | 21 | 3 | -[18] | - | - | - | - | - | - | - | - | 21 | 3 | |
трав. 2019 | ![]() |
ПД | 1 | 0 | КІ | - | - | ЛЧ[19] | - | - | СІ | - | - | 1 | 0 |
2019-січ. 2020 | ![]() |
СДБ (ІІІ) | 19 | 3 | -[18] | - | - | - | - | - | - | - | - | 19 | 3 |
Усього за «Барселону Б» | 67+1 | 9 | - | - | - | - | - | - | 68 | 9 | |||||
січ.-лип. 2020 | ![]() |
ПЛ | 6 | 1 | КП+КПЛ | - | - | ЛЄ | 2 | 1 | - | - | - | 8 | 2 |
2020–21 | ПЛ | 1 | 0 | КП+КПЛ | - | - | ЛЄ | - | - | - | - | - | 1 | 0 | |
Усього за «Брагу» | 7 | 1 | - | - | 2 | 1 | - | - | 9 | 2 | |||||
Усього за кар'єру | 76 | 10 | - | - | 2 | 1 | - | - | 78 | 11 |
- «Барселона»
- «Брага»
- Володар Кубка Португалії: 2020-21
- Володар Кубка португальської ліги: 2023-24
- Іспанія U23
- Іспанія U19
- Іспанія U18
- Переможець Середземноморських ігор: 2018
- Іспанія U17
- Юнацький віце-чемпіон Європи (U-17): 2016
- Юнацький чемпіон Європи (U-17): 2017[11]
- Юнацький віце-світу світу (U-17): 2017
- Срібний бутс Юнацького чемпіонату Європи (U-17): 2016[21]
- У символічній збірній Юнацького чемпіонату Європи (U-17) 2017[22]
- Бронзовий бутс Юнацького чемпіонату світу (U-17): 2017 (6 голів)
- Найкращий бомбардир Середземноморських ігор: 2018 (7 голів)
- Найкращий бомбардир в історії фінальних етапів юнацьких чемпіонатів Європи (U-17): 8 голів (разом з Аміном Гуїрі і Одсонном Едуаром)[23]
- Найкращий бомбардир в історії юнацьких чемпіонатів Європи (U-17): 16 голів (разом із Жозе Гомішем])[24]
- Найкращий бомбардир в історії юнацької збірної Іспанії до 17 років: 25 goals.[25]
- Найбільше матчів в історії юнацької збірної Іспанії до 17 років: 38 ігор.
- ↑ Abel Ruiz, el futuro nueve de España [Abel Ruiz, the future nine of Spain] (ісп.). Sphera Sports. 20 травня 2017. Архів оригіналу за 10 січня 2018. Процитовано 28 серпня 2017.
- ↑ Abel Ruiz se queda en el Barça [Abel Ruiz stays at Barça] (ісп.). Sport. 21 листопада 2016. Архів оригіналу за 12 липня 2018. Процитовано 28 серпня 2017.
- ↑ El almusafense Abel Ruiz debuta con el filial del FC Barcelona en la Segunda B [The almusafense Abel Ruiz debuts with the reserve team of FC Barcelona in Segunda B] (ісп.). Levante-EMV. 9 квітня 2017. Архів оригіналу за 29 серпня 2017. Процитовано 28 серпня 2017.
- ↑ Media, Wirtualna Polska (23 квітня 2018). FC Barcelona zwycięzcą Ligi Młodzieżowej UEFA. W finale rozbiła Chelsea - WP SportoweFakty. sportowefakty.wp.pl (пол.). Архів оригіналу за 22 жовтня 2020. Процитовано 19 жовтня 2020.
- ↑ Abel Ruiz, protagonista en la tanda de penaltis [Abel Ruiz had his debut by scoring on the penalty shoot-out] (ісп.). Sport. 7 березня 2018. Архів оригіналу за 16 березня 2018. Процитовано 7 березня 2018.
- ↑ Abel Ruiz makes first team debut. FC Barcelona. 12 травня 2019. Архів оригіналу за 11 квітня 2021. Процитовано 21 лютого 2020.
- ↑ Abel Ruiz leaves for SC Braga. FC Barcelona. 31 січня 2020. Архів оригіналу за 10 грудня 2021. Процитовано 19 жовтня 2020.
- ↑ Rangers' Ianis Hagi completes thrilling Europa League comeback against Braga. The Guardian. 21 лютого 2020. Архів оригіналу за 20 лютого 2020. Процитовано 21 лютого 2020.
- ↑ Cuatro representantes valencianos, rumbo a la Eurocopa Sub-17 de Azerbaiyán [Four Valencians, to the under-17 European Championship in Azerbaijan] (ісп.). FFCV. 28 квітня 2016. Архів оригіналу за 7 вересня 2017. Процитовано 6 вересня 2017.
- ↑ José Gomes crowned U17 EURO top scorer. UEFA.com (англ.). 21 травня 2016. Архів оригіналу за 30 липня 2018. Процитовано 19 жовтня 2020.
- ↑ а б Spain secure record third U17 EURO title. UEFA.com. 19 травня 2017. Архів оригіналу за 11 серпня 2017. Процитовано 6 вересня 2017.
- ↑ Oficial | Esta es la convocatoria para la Copa Mundial Sub-17 de India [Official | This is the call-up for the Under-17 World Cup in India] (ісп.). SeFutbol. 22 вересня 2017. Архів оригіналу за 6 липня 2018. Процитовано 12 жовтня 2017.
- ↑ Calcio, Giochi del Mediterraneo 2018: Italia-Spagna 2-3. Ruiz firma la tripletta, azzurri d’argento. oasport.it. 30 giugno 2018. Процитовано 21 febbraio 2020.
- ↑ Italia Under 19, l'Europeo è già finito: decisiva la sconfitta 2-1 con la Spagna. sport.sky.it. 20 luglio 2019. Процитовано 21 febbraio 2020.
- ↑ OFICIAL - Estos son los convocados por la Selección española Sub-21 para jugar ante Kazajistán y Montenegro. sefutbol.com (ісп.). 30 agosto 2019. Процитовано 22 agosto 2020.
- ↑ Esta es la lista para la preparación de los Juegos Olímpicos. rfef.es (ісп.). Королівська іспанська футбольна федерація. 26 червня 2024. Процитовано 11 липня 2024.
- ↑ Плей-оф за право виходу в Сегунду.
- ↑ а б в г Резервні команди не мають права брати участь у Кубку Іспанії.
- ↑ Заявлений за Списком Б.
- ↑ Spain win gold in Olympic final for the ages (англ.). ФІФА. 9 серпня 2024. Процитовано 9 серпня 2024.
- ↑ U17 Top scorers in Azerbaijan. UEFA.com. 21 травня 2016. Архів оригіналу за 30 липня 2018. Процитовано 29 серпня 2017.
- ↑ Technical Report – Team of the Tournament. UEFA. Архів оригіналу за 16 вересня 2017. Процитовано 17 грудня 2017.
- ↑ Abel Ruiz and Amine Gouiri equal record. UEFA.com. 12 травня 2017. Архів оригіналу за 17 жовтня 2017. Процитовано 29 серпня 2017.
- ↑ Ruiz level with José Gomes as top U17 EURO scorer. UEFA.com. 19 травня 2017. Архів оригіналу за 1 вересня 2017. Процитовано 6 вересня 2017.
- ↑ Abel Ruiz, récord de la Sub 17 [Abel Ruiz, recordist of the under-17s] (ісп.). Marca. 16 травня 2017. Архів оригіналу за 12 серпня 2017. Процитовано 29 серпня 2017.
- Абель Руїс на сайті УЄФА (англ.) (фр.) (нім.) (рос.) (італ.) (ісп.) (порт.)
- Абель Руїс на сайті transfermarkt.com (англ.)
- Профіль футболіста на сайті soccerway.com (англ.) (нім.)
- Абель Руїс на сайті worldfootball.net (англ.) (нім.) (фр.) (ісп.) (порт.) (італ.) (нід.) (пол.)
- Абель Руїс на сайті BDFutbol.com (англ.)
|
|
|
|
![]() |
Це незавершена стаття про футболіста. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
- Народились 28 січня
- Народились 2000
- Футболісти на літніх Олімпійських іграх 2024
- Чемпіони літніх Олімпійських ігор 2024
- Олімпійські чемпіони з футболу
- Іспанські олімпійські чемпіони
- Іспанські футболісти
- Гравці молодіжної збірної Іспанії з футболу
- Футболісти «Барселони»
- Футболісти «Браги»
- Іспанські футбольні легіонери
- Футбольні легіонери в Португалії
- Учасники Середземноморських ігор 2018